400 70 



l';i;i (len |i)rciiiiiski' lluhi) l"iciiil)yil(! <ji|iiilifL'rcriie snaxelsuin (k-n liclc I'lanlcvæxl 

 (loro fra tin ovrige Middelhavslande afvigende Forhold*). Der gjor sig her storre klimatiske 

 Modsætninger gjicldendc end i de Heste andre l.andc. Den nstlige Halvdel ar Spanien har 

 sa.dedos et lort Klima, medens delle i den veslligc Del er fugtigt, og paa noi;le Steder er 

 denne Modsætning mellem den vestlige og nstlige Kyst saa stor, al her forekommer Maxi- 

 muni og Minimum af den i hele Europa herskende Regnmængde. Den fra .Sahara kom- 

 mende sydosllige Vind (Ilarmaltan eller Samum) bevirker saaledes, at der i Saltsleppen ved 

 Murcia undertiden hcngaacr flere Aar uden vedholdenile Regn, og i Juli afsvies Træernes 

 Dlade, medens paa den anden Side den i Portugal herskende fugtige Vestenvind bevirker, 

 at den aarlige Regnmængde i Coimbra er 211 Tommer, altsaa betydelig større end noget 

 andet Sted i Knropa. Paa den store lløislelte, som indtager den allcrstorste Uel af Halv- 

 øen, der mod Nord begrændscs af de cantabriske Bjerge, mod Øst af Sierra Cuenca, mod 

 Syd af Sierra Morcna, mod Vest af det portugisiske Bjergland og har en Middelhoide af 

 2000 Fod, som udmærker sig ved et stærkt udpræget Fastlandsklima, ved sin kolde Vinler 

 og varme Sommer, og hvor Regnmængden kun udgjor 1 1 Tommer om Aarot — kun i denne 

 Del af Landet er det, at l'lanlcvæxlen udfolder sin typiske spanske Karakler. Skovene ere 

 her indskrænkede til Bjergene, medens her ellers hersker en fuldstændig Træloshed. og de 

 over mange Hundrede Kvadratmile udbredte »Cislus-Uedor« meddele Landskabet den største 

 Ensformighed. Foruden de selskabelige Arter (Cistus ladanifenis , laurifolius o. fl.) , der 

 danne Hovedmassen af »Heden«, forekommer herimellem en Mængde Arter i spredte Exem- 

 plarer. I den sydlige, sydvestlige og ostlige Del af Hoisletlen erstattes 6Y«<«s- Arterne af 

 selskabeligt voxende llalvbuske, navnlig af Labiaternes {"aniilie (Rosmarinus qfficinalis , La- 

 vandula spica, Thymus vulgaris o. fl.), medens der i den nordlige Del, navnlig i Duero- 

 Dalen, forekommer egentlige Heder, dannede af Lyngarier (Erica cinerea, scoparia). Her 

 finder det særegne Forhold Sted, at Plantevæxten har en dobbelt Hvileperiode. I den lange 

 hede Sommer frembyder Plantevæxten en orkenaglig Torhed, og af mange Planter borl- 

 visner hele den overjordiske Del. Om Efteraarcl, naar der er faldet nogen Regn, vækkes 

 Planterne, især Løgvæxler (Amaryllideer, Liliaceer, Colchiaceer), til nyt Liv. Vinterkulden 

 frembringer derpaa en Hvilelilsland. De til Bjergene indskrænkede Skove bestaa for en 

 væsentlig Del af Ege. Paa Sierra Guadarama, som deler Hnislelleu i to Dele, den nycaslil- 

 ianske Slette mod Syd og den gammelcaslilianske Slette mod Nord, beslaa Skovene mellem 

 2.^00 og 3800 Fod af Pinus sylrestris og Juniperus Sabina, og de storre lloider (til 7500') 

 indtages af Fjeldvæxter. Paa Sierra Cuenca ere Naaletræertie herskende, Pinus Laricio, 

 P. Finaaler, og Underskoven bestaaer især af Enearter (Juniperus Oxtjcedrus, rufescens, 



*) Mur I tit Willkuiiiiii: Ulv llulbiiisvl (Ivr Pyruiiu;cii, tiilv guogrupliiscli-slatisliclic MuiiU||;ruiilue I8å5. 



