73 403 



og Kerm es-Egen, som i Forbiudelse med Myrten, Jordbærtræet, Olietræet, 

 Fraxinus australis, Pistacia Lentixcus , P. atlantica, Juniperus Oxycedrus, J. phoemcea, 

 Phillyrea latifolia og Salix pedicellata danne Skovene. Disse Træer afløses efterhaanden 

 i en Høide af 3000—5000 Fod af Quercus Ilex v. Balloia, hvis Stamme ofte bliver 30 Fod 

 liøi, inden den deler sig i Grene, af en egen Varietet af den spanske Eg {Q. Lusilanica v. 

 Bætica == Q. Mirhechii Du Rieu), Pinus Halepensis, Fraxinus dimorpha^ Acer Monspessu- 

 lanum, A. Neapolitanum, Vlnncs campestris og Ilex Aqvifolium. Paa en Høide af i — 5000 

 Fod begynder Cederen (Cedrus Libani var. Atlantica), og den bliver imellem 5000—7000 

 det herskende Skovtræ, saaledes navnlig i Provindsen Constantine. \ denne Høide voxe 

 ogsaa Taxus baccata og Ilex Aqvifolium. 



Bælterne i Italien ere ovenfor omtalte. Hertil skal endun føies lidt om Bælterne 

 paa Sicilien. Skraaningerne af Ælna ere dyrkede til en Høide af 3300 Fod. [ler dyrkes 

 Sukkerroret og Bomuld til 1000 Fod, de forskjellige Citrus -Arter dg Oliven til henved 

 2000 Fod, Figen, Daddelpalmen, Farve-Sumak (Rhus coriaria). Arundo Donax o. I. 

 I Haverne sees mange af Tropezonens Planter: Bananer, Agave ,■ Opuntia , Enjthrina 

 Corallodendron , Datura arborea o. m. fl. Derpaa følger et Skovbælte mellem 3300 Fod 

 og 6200 Fod, hvor Eg og Bøg ere herskende. Quercus pubescens udgjør her ligesom 

 i den sydlige Del af Apenniuerne den væsentligste Bestanddel af Skoven. Quercus 

 Cerris er almindelig i Val del Leone til 4600 Fod. Q. Ilex gaaer i Val del Bue til 

 3800 Fod. Her voxe de ved deres Tykkelse berømte Kastanier, Castagno di centi 

 cavalli, Castagno di Sta Agata og Castagno della nave, med Stammer henholdsvis 180, 70 

 og C4 Fod i Omkreds nær Jorden. Bøgen forekommer mellem 3000 og 6000 Fod, Birken 

 mellem 4700 og 6100 Fod og Pinus Laricio i 120 — 130 Fod høie Exemplarer paa Østsiden 

 af Ætna mellem 4000 og 6200 Fod. — Det subalpine Bælte ligger paa Ætna mellem 6200 

 og 8950 Fod og udmærker sig ved sin Fattigdom paa Arter (kun c. 50 Arter ere kjendle 

 herfra), der rimeligvis grunder sig dels paa det tørre Klima — Toppen sees kun sjelden 

 indhyllet i Skyer — dels paa Bundens vulkanske Beskaffenhed og de hyppige Udbrud af 

 Lava og vulkansk Aske. De fleste af dette Bæltes Planter synes at være vandrede herop fra 

 Siciliens lavere Regioner; saaledes Juniperus hemisphærica og Berberis vulgaris- Astra- 

 galus Siculus, der voxer i store 2 — 2'/2 Fod høie Tuer, er den herskende Plante og erstatter 

 Alperoserne. Genisia Aetnensis er eiendommelig for Ætna. Med Senecio chrysanthemifolius 

 forsvinder paa 8850 Fod al Planlevæxt med Undtagelse af Lavarter, der ogsaa forekomme 

 sparsomt. 



1 Tyrkiet danner Balkankjæden Nordgrændsen for Middelhavslandenes Flora. Al- 

 baniens Vestside stemmer i Plantevæxt overens med Dalmalien og bærer om Sommeren det 

 samme tørre Præg. Phlomis jruticosa er paa store Strækninger dominerende, og istedelfor 

 (len træder paa fugtigere Localiteter Myrtus communis. I Nordalbanien hæver Bertiscus sig 



Viienjk, Selsk. Skr , 5 RtHip, iinlurvi.iiMisli. og nulhem. AW. O n. VI. ') I 



