404 74 



til 8000 Fod, men Syd for Floden Drin have de helicniske Bjerge kun en Hoide af 2 — 3000 

 Fod. l>t'l ssli'dsegroiiiie Skovhælte med Quercim Suher op Q. pubescens strækker fsig lil 

 1200 Fod og er skarpt adskilt fra det fniijende Hælte, som dannes af Kge {Q. pedunculata 

 rar. Brulia, Q- Cerris Q, {(Jerris) Macedom'ca) og Acer Tataricum; kun paa enkelte liøiere 

 Toppe kommer eminu et Uælte, hvor Pinus Brulia og Rhamnus alpina ere herskende. 

 Taa Itjergene, som danne Grændsen mellem Albanien og Maccdonien, voxe (paa 42°) fra 

 Foden (700 — 900 Fod) og lil 2800 Fod liere Varieteter af Quercus sessiliflora {Apennina, 

 Excitlus firiseb.), Corylus Avellana og Ostrya; fra 2800 til 4600 Fod Quercus pedunculala 

 og Fagiis sylvalica. Dette llælle stoder, da Naalctræerne her mangle, umiddelbart op til 

 del alpine Hælte, der næsten alene dannes af urleaglige Planter: Drt/as octopeiala, mange 

 Saxifragcr o. 1., og paa nogle Steder naaer op lil 7900 Fod. Paa Bjerget Nidgé i den syd- 

 osllige Di'l af Macedonien fandt (liisebach fnlgen(le Bæller. Fra 1240 — 2GåO Fod dannes 

 Skoven af Quercus Cerris; derpaa folger (fra 26o0 — 3000 Fod) et smalt meget planterigl 

 Badle a( Buske, blaudl hvilke Juniperus Oxycedrua og Daphne glanduloaa især ere her- 

 skende. Fra 3000— 4400 Fod danner Bøgen et Bælte, i hvilket ogsaa Pinus uncinata fore- 

 kommer. — Kystslellen ved Vardar Flodens Munding har næsten Steppe -Karakter. Store 

 Slra'kningcr ere bedækkede med Tamarix gallica eller med énaarige Græsser. Samme 

 Sleppekarakter gjentager sig i en stor Del af del Vlarmorliavet omgivende Kystland. Kon- 

 stantinopel er saaledes omsluttet af en Steppe, dækket med Poterium spinosum. Quercus 

 coccifera og Cislus Monspeliensis ere herskende i del stedsegrønne Bælte i denne Del af 

 Tyrkiet indtil 1200 Fod. Fra denne Høide begynde Skove af Eg {Q. pedunculata) og Bog. 

 Bjerjjet Alhos, som iudlager den oslligsle af de tre fra deu Kaleidiske llalvo fremspringende 

 Arme, har en rig og yppig PianlevæM. Indtil 1200 Fod er del dækket af stedse^jronne 

 Buske og lave Træer: Arbutus l/nedo, Quercus Ilex, Cistus sab'iæfolius, C. rillosus, Erica 

 arborea, Sparlium junceum og paa nogle Steder Euphorbia spinosa og E. Characias. Det 

 næsle Bælle (1200— 2000 Fod) bestaaer af en blandet Skov af Kastanie, Ædelgran, Stilk-lig, 

 Sten-Kg, Kermes-Eg og Kristtorn med Buskads af Ruscus aculeatus og IJypoglossum og 

 med Slyngplanter {Turnus Cretica, Smilax nigra). I det folgende Bælle (3000 — 3500 Fod) 

 hersker alene Stilk-Egen, hvorpaa der folger el dobbelt Bælte af Naaletræer, dannet af 

 Pinus Laricio (3500—4600 Fod) og Ædelgran (4500—5250 Fod), der her optræder paany 

 som eneherskende lil Skovgrændsen efler al have manglet mellem 3000—4500 Fod. I det 

 alpine Bælle, som naair lil Toppen (6438 Fod), ere Saxifrager, Cruciferer, Euphorbier, 

 Prunus prostruta og en Bose herskende. — I den ostlige Del af Thracien mangle de fleste 

 af de for .Middelhavslandenes Flora karakteristiske Former, og Planlevæxlen har et mere 

 nordligt Præg. Ege med alTuldende Blade, Oslryu, Acer campestre, Cornus mascula, Popu- 

 lus nigra, Pyrus siilriæ/olia, Praxinus Ornus; kun Slyngplanterne, som her omvinde Tracrno 

 [timilax aspera, Tannis communis og Vitis rinifera), robe el sydligere Hjem. Den brlliy- 



