75 405 



niske Tlora danner ved sin yppige stedsegronne l'luntevæxt (Erica arborea, Aibutun, Laurus, 

 Quercus coccifera og infectoria] en skarp Modsætning hertil*). 



1 Lilleasien er der den mærkelige plantegeograDske Eiendomnielighed, at medens 

 de med de store asiatiske Plateauer i Forbindelse staaende Ilolsletter ere trælose, findes 

 der Skovbælter baade oven over og under satnme. 1 den Del af Lilleasien, som gjenneni- 

 slryges af den 10,000 Fod høie Bjergkjæde Taurus, ere Bælterne efter Forbes's'**) Under- 

 søgelser følgende: 



Det stedsegrønne Skovbælte indbefatter Lavlandet fra Kysten til 1500 Fod. Sten- 

 Egen, Galæble-Egen ere her tillige med den haleppiske Fyr og Kyst-Fyrren (Pinus mari- 

 tima Lamb.) de herskende Træer. Desuden forekommer her Ceratonia, Olea, Ficus, Pla- 

 tanen med Underskov af Cistus, Pistacia LetUiscus, Myrtus, Stijraæ, Arbutus Unedo, Vitex, 

 Euphorbia dendroides o. fl. I denne Begion dyrkes Mais, Bomuld, ft/y««- Arterne, Hibi- 

 scus esculentus og Cucurbitaceer. 



Det andet Bælte, det lavere Skovbælte, ligger mellem 1500 og 3000 Fod. Skoven 

 bestaaer ogsaa her væsentlig af Ege, men andre Arter. Foruden de ægte Sav-Ege [Q. Val- 

 lonea, Ehrenbergii, Pyrami) forekommer her især mange Former af den falske Kermes-Eg 

 (Q. Calliprinos'^Qhh. = pseudococcifera Labil!.), som her erstatte den i den vestligere Del 

 af Gebetet udbredte ægte Kermes-Eg, og som af nogle Botanikere ere blevne opfattede som 

 egne Arter [Q. inops, echinata, dispar, rigida), og af Galæble-Egen {Q. Plmffingeri , tauri- 

 cola). Den haleppiske Fyr gaaer ogsaa herop; ligeledes voxer her Platanus orientalis, og 

 paa nogle Steder bestaaer Skoven fornemmelig af det orientalske Ambratræ (Liquidambar 

 orientale). Her dyrkes Vin, Tobak og Valnød. Mellem 3000 og 6000 Fod ligge de skovløse 

 Iløisietter. Floderne have her i Begelen ikke noget Atlob lil Havet, men føre deres Vand 

 til Høisleltens Indsøer. Beboerne fra Lavlandet tage herop om Sommeren for at benytte 

 de frugtbareste Egne til Kornavl, og disse Kultur-Oaser kaldes i Anatolien og Armenien 

 Yailahs. Det er perennerende urleagtige Planter af Compositeernes, Cruciferernes, Borra- 

 gineernes og Caryophyllaceernes Familie, som her dække Bunden. Bjergskraaningerne ere 

 bevoxede med Buskads dannet af Quercus infectoria (Pkæffingeri) , Berberis og Jasminum 

 frxiticans. 



Det øvre Skovbælte ligger mellem 6000 og 8000 Fod og dannes af Naaletræer: 

 Cedrus Libani, Sabina exeelsa, Arceuthos drupacea og Ahies Cilicica. Holden mellem 8000 

 og 10000 Fod indtages af den alpine Begion. Paa Bjergene i Kurdistan bestaa Skovene i 



*) Ovenstaaende Bemærkninger om Tyrkiets Flora skyldes Griscbacli (Wicgmanns Arctiiv, 8 Jalirg., 



2 Band, 1842 p. 433). 

 **) Travels in Lycia, Milyas and Ihe Cibyratis. London 1847. Botany: Vol. 2, p. 129— 1G3. — Wieg- 

 manns Arehiv 1848, p. 280. 



51* 



