410 80 



ciuloii lil over 5000 Fod). Hvad Ungens l'dbredninfr i osllig Retning paa de tilsvarende 

 Krr-de;; rader angaat-r, da danner den i rorLindtise med Avnbog, Ædelgran og Birk Skove 

 indtil rn Il»iidc af 2500 Fod paa Bjergene omkring Wiener-Bækkenet (Regensb. Flora 1852. 

 450). Paa Pilis-Vcrtes Bjergene i Ungarn er Bogen udbredt fra GOO Fod (paa Nordsiden 

 og fra 900 Fod (paa Sydsiden) indtil Toppen (2000 Fod), og den er ber imod Sædvane 

 almindeligere paa Tracbjt- end paa Kalkbjergene. I Bosnien danner Bøgen Skove i For- 

 bindelse med Pinus Laricio og P. syhestris mellem 3000 og 4000 Fod. I Galizien har 

 Begcn en meget almindelig Udbredoing, deis i rene Bevoxninger, dels blandet med Ædel- 

 gran og Rødgran, navnlig paa den nordlige Skraaning af Karpatherne danner Bøgen ud- 

 strakte Skove og stiger paa Talra op til 3800 Fod. Paa de til Valiakiet grændsende Dele 

 af Karpatherne gaaer Bugen op lil 4150 Fod. I Skovene paa Sydsiden af Krim spiller 

 Bogen en underordnet Bolle. Paa Kaukasus derimod horer Bogen lil de herskende Triner 

 i Skovene mellem 1800-4200 Fod og paa Elbrus mellem 2400— 6000 Fod. Bogen danner 

 i den nordlige Del af Schweiz, der beslaaer af Molassc, Kalk og Skifer, Hovedbestand- 

 delen af Løvskovene, men forsvinder næsten ganske paa de af krystallinske Bjergarter dan- 

 nede Cenlralalper, mangler i Oberbiinden, paa St. Gothard og i Obernwallis , medens den 

 igjen optræder i større Bevoxninger i Unterwallis. Paa Alpernes sy.lligc Affald findes don 

 navnlig i Kanton Tessin. I den nordlige Del af Schweiz gaaer den sædvanlig op til 4250 

 Fod, men dens øvre Grændse er meget afliængig af Bjergskraaniugernes Retning mod Solen; 

 paa sydlige Skraaninger gaair den til 4550 Fod, paa vestlige og ostlige til 4270 Fod og 

 paa nordlige til 3900 Fod, saa at der er en Forskjel af 650 Fod mellem de sydlige og 

 nordlige lleldninger. I Kantou Tessin erstattes den i det lavere Bælte af Kastanien og 

 voxer her kun mellem 3850 og 4660 Fod (11 o er: Beilrage zur Pfianzengeograpbie i Mil- 

 Ibeil. aus dem t;ebiete Ihcor. Frdkunde, I, 3). — Hvad Bøgens Udbredning Syd for Alperne 

 aagaaer*), da hører den til Italiens almindeligste Bjergtræer, men mangler altid i Lavlandet. 

 Paa Alpernes Sydside forekommer Bogen mellem 2000 og 5000 Fod (hist og her til 5500 

 Fod). Paa Apenninerne liæver Bogens Bælte sig gradvis mod Syd fra 2500—5500 Fod til 

 3000— GOOO Fod og i de sydligste Dele til 3500—6500 Fod. Medens Bugen paa Alperne 

 ofte voxer i Selskab med Naaletræer, danner den paa Apenninerne sædvanlig rene Bevox- 

 ninger eller er i den nedre Del a( Bu'llel blandet med Kastanien. Omtrent fra 4000 Fod 

 bliver Bøgen lav og nedliggende. Paa Corsica ligger der ifolge Link (Bol. Zeit. 6. 669) 

 oven over l'yrrebæltet (Pinus Laricio) et Bælte af Bøg, bestaaende af Træer, der have lige 

 saa .inselJK Væxl som Bogen |)aa Nordtydsklands Sletler. I Spanien forekommer Bogen i 

 den nordlige Del mellem 1500 og 4.500 Fod, men kun hist og her i den centrale Del 



*y Schouw: Uc ^rnuruniiki' uft liistfiriskc rnrhnlil , s ilt itiiliciiski' Tia-cr ;if Kjicfiimilicii fnitiliNilp 



(Vid. Suliik .skilfl, U II. I liil l!i|. 



