416 86 



Krim paaer Slpppcn lil Midlen af Øen. Spredte Sleppepartier forekomme nordligere, saa- 

 ledcs vi'd Sarank. Ligesom Skoven forlsæller sig in<l i Timilrcrne ianfjs mod Floderne, 

 saaledes finder det samme Sled i Stepperne, og i fuglige halslrog findes smaa Skovparlier, 

 dannede ar liirk, El, Lind og buskformige Ege. Den for Stepperne karakteristiske Planle- 

 væxt laber sig forsi ganske gradvis ind i Tyrkiet. Saaledes har Planlevæxten i Omegnen 

 af Konstanllnopei ifolge Grisebach*) Steppckarakler og ligeledes ved Kyslerne af Mar- 

 niorhavel, ja eiuinii ved Vardars Delta, hvor slore Stra'kninger ere overvoxede med Tamarix 

 Oallica og Græsser. Ligeledes dække buskformige Kge (Q. /ledunculata O'^ pubescens) store 

 Strækninger i Rumelien, Serbien og Banalet, i.sær langs med Donau, og Phragmites com- 

 munis, der, som det synes, optræder i Wolgas og Donaus Delta i større Masse end nogel 

 andet Sled paa Jorden, gjor sig paa lignende Maade fijældcnde ind igjennem Ungarn. 

 Mellem Sydgrændsen for Tundrerne og Nordgrændsen for Stepperne ligger lUislands slore 

 Skovbælte. Dette deles ved det Floidedrag, som fra Waldai-Ujergene forlsæller sig mod 

 Øst mellem NVologda og Jaroslaw og danner Vandskjellel mellem Dwiiia og Wolga, i et 

 nordligt Parti, hvor Naaletræerne ere herskende, og el sydligt, hvor Eg, Lind, Bævreasp, 

 Avnbog og andre Løvtræer for en væsentlig Del indlage Naaletræernes Pl;ids eller ganske 

 have fortrængt disse**). Det nordlige Parti af Skovbællet deles atler i en osllig Del, hvor 

 de sibiriske Naaletræer ere herskende, og en vestlig, der udelukkende indtages af europæiske 

 Arter. Del er nemlig et mærkeligt Forhold i Fordelingen af Planterne her, at Uralkjæden 

 ikke, som man tidligere har ment, danner et Grændscskjæl mellem den sibiriske og euro- 

 pæiske Flora, men Grændsen betegnes for Træernes Vedkommende ved en Linie, som fra 

 Onegaens Munding drages over Søerne Latscha og Kubinskoi mod Syd til Wolga***). — 

 Det er Rødgran (Picea excelsa) og Fyr (Pinus sylvestris), som danne Hovedbestanddelen af de 

 umaadelige Skove, der fra den botniske og den linske lUigl til Hvidehavet dække den største 

 Del af Landett), med Indblanding af Birk og El {Alnus incana). I Granskoven beslaaer Un- 

 derskoven af Pil {Halix arbuscula, hastata), Alnaster fruticosus, Juniperus nana; her voxe 

 Empelrum, Vacciniuin Myrtillus, uliginosum, Vilis Idæa og Rubus arcticus. I Fyrreskoven 

 derimod er Bunden dækket med tælle Tuer af Laver, {Cladonia rai}giferina, cornucopioides), 

 Slereocaulan tomentosum, og ftlosser (Polylrichum, llijpnum, Dicranum), og herimellem sees 



*) Wicgniaiins Archiv, 8 Jahrg., 2 B., 1842, p. •434 og 438. 

 **) Ifolgv Ulasius ligger ogsaa lier Græiidsclinicii mellem den blandede niisk-nissiskc og dcii heil 



russiske Uefolkning (Rcisc, T. 1, p. 291). 

 •**) Meyer liar dog i sin Wiactka-Flora vist, at dor er 10 europæiske Arier, som ved Ural liaxc deres 

 Østgrændse. 

 j) Tidligere have Skovene indtaget langt betydeligere Strækninger, i^^n Strækning af 60—80 Mile, som 

 paa Pallas's Tid var helt overvuxet med Skov, fandt Ulasius næsten triclos (Rcise, T. I, p. ISO). 

 Vel oprettede den russiske Ilegjcring paa én Gang et Kor.slcorps pn:i 2.">,000 Miiiid, men Odelæggclserne 

 bicvc derved dog kun ufuldkomment standsede. 



