418 88 



og Kasan*), der lildcis linrc ind under llrals vcsllif.'C Ilcldning, cre s.iaicdes dxkkodc med 

 umaadelijie Skove, som væscnllif; beslaa af Naalotræer, nemli;,' Pinus sylvesln's, Abies Sibe- 

 rica og sjeldnere Larix Ledebourii, medens blandt Løvtræerne kun Birken er almindelig, 

 op Egen, Ælmen {U.campestris og effusa), Bævreaspen, Graa-Kl og Rod-Kl, Ron, Hægebær 

 kun forekomme indblandede. IVa den sydlige Del af L'ral, som i Guvernemenlel Orenburg 

 stra*kker sig ned i Stcppcgebeti't, nævner Meinsbauser**) folgende Træer: Abies Sibirien, 

 Picea oborata, Larix Ledebourii, Pinus at/lvestria (almindelig og danner i den sandede 

 Steppe ved Tobol-Floden en Skov af betydelig Udstrækning), P. Cembra, Betula alba, Ul- 

 Mus pedunculata , Saliæ pentandra, amyijdalina, viminalis , cinerea, nigricans, Populua Ire- 

 mula, Tilia parvifolia, Cerasus Padiis, Horbtis Aucuparia, Cratægus sangvinea. — Det bar 

 fremdeles vist sig, al Ilovedsummen af de i denne øslligsle Del af Busland voxende Arter 

 ere de samme, som forekomme i Tydskland. Af benved 400 omkring Wiætka samlede 

 Planter er der saaledes kun 23, som ikke tiliiore Tydsklands Flora, og af 312 Arier fra 

 Provindsen Tambow kun 16 ikke tydske***). De fleste af disse mellemeuropæiske Arter 

 gaa desuden langt ind i Siberien, for Størstedelen til Daurien. Af de nysnævnte ved Wiælka 

 samlede Arter er der saaledes kun omtrent 20 Arier, og blandt disse Egen, som bave deres 

 Østgrændse ved Wiælka og 40 ved Uralt). 



*) Meyer: Floriiln provinciæ Wiætka i l!ciliai;cn zur Pllanzcnkunde des russisclien Reichs. Licf. .'i. 



1848. 

 **) Bcilrag ?,ur Pflanzengeographie des Siid-Uralgebirges i Linnæa, V. 30 (1860), p. 405. 

 ***) Provindsen Tambows Flora i Meyer u. Ruprecht: Beitråge zur Pflanzenkunde Russiands, ISli. 



i) Sjdruslands Steppcgcbét er en umiddelbar Korlsællelse af de store Saltstcpper, som indtage den 

 luranske Lavning omkring Aralsoen og det 7()00 D Mile store caspiske Hav, hvis Speil som bekjcndt 

 ligger 80 Fod under Verdenshavets. I Stepperne omkring del caspiske Hav bestaaer den ensformige flade 

 Bund af Ler, men store .'^trækninger ere dækkede med Flyvesandshoie, og paa enkelte Steder hæve (iips- 

 og Sandstenslag sig iveirel til en Holde af 20 — 500 Fod. Paa mange Steder er Leret dækket med 

 Saltcfflorescenser eller indtages af Saltsumpe. Her hersker en næsten altid skyfri blaa Himmel, og den 

 aarlige Regnmængde naaer kun op til faa Tommer. De storste Extremer i Temperaturen gjur sig her 

 gjældcnde. Om Sommeren er Varmen næsten altid '.'0—30° R., medens om Vinteren Thermometrct 

 synker'lige saa dybt under Frysepunktet. I noie Forbindelse med denne extreme Hede og Kulde saml 

 Turke staaer den tætte graalige Haarbeklædning, som er saa karakteristisk for Sleppeplanterne, og som 

 baade tjener til Beskyttelse mod de brændende Solstraaler og mod Vinterens Kulde og til at optage 

 Luftens Fugtighed, men som ogsaa giver Plantcvæxten lur el meget trist og ensformigt Præg. 

 Blandt de mest fremherskende Planter i Steppen ere Artemisiernc (A. fragram, scoparia, Taurica, 

 vuli/arU, Absinthium, Austriaca); dc voxe nemlig overall i spredte Tuer, hvor der er Lerbund; kun 

 hvor denne tillige er saltholdig fortrænges de af Salturterne (Halocnemon atrobilaceum, SiUicomia 

 herbaceu, Stthola arbtucula O. m. 1.). Hvor Underlaget er Gips, viser der sig en storre Afvexling i 

 Planleva'xlen. Her sccs i April en brogel Blomstervrimmel af Tulipaner (T. sylveairU, Qesneriana], 

 Adonin part-iftora, Aatragiiltis I'ullaiii, physodei o. fl.. Spiræa hypcrici/olia , P/Uomis jmn/icna, Atra- 

 pliaxit tpinota, Atriplex, Jlheum Casj'ium, fiaUola, Sulicomia o. m. fl. Midt i Mal slaa dc fleste af 

 di«8c Planter I Frugt, og allerede i Begyndelsen af Juni er næsten ethvert Spor Ul Planlevæxt for- 

 tvunden. Paa nogle Steder dækkes Jorden af Mannaluv {Lecanora etculetUa). Paa Sandhuicnc, paa 



