93 433 



Grændsen for Skovvæxt og Kornavl ligger l'orsl paa 70 *). Skoven bestaaer i Fin- 

 marken af Fyr, Birk (Betula glutinosa) og Graa-El. Slammens aarlige Tilvæxt i Tykkelse 

 er imidlertid ringe, og man har her maalt en 550 Aar gammel Fyr, hvis Stamme kun var 

 9 Tommer i Tværmaal. I Cirkeskovene forekommer paa mange Steder en yppig Græsvæxt 

 (især Calamag rostis- Arier). Skovgrændsen ligge her paa 1000 Fod ved Tana (70'/.'°), ved 

 Lanmierfest paa 700 Fod; men andre Steder omtrent paa samme lirede naaer Skoven kun 

 til 4—500 Fod**). I den øverste Del af Skovbæltet, hvor der i Træernes Sted kun voxe 

 forvredne Duske, indtages Bunden af Vaccinier {V. Vitis Idæa, MyrHllus)^ Empetrum og 

 Cornus Svecica. Ogsaa Pilene (S. lanata, glaiica, ovata) ere almindelige her. — De eien- 

 dommelige Forhold i Plantevæxten, som gjore sig gjældende paa Norges vestlige AlTald med 

 den milde Vinter, men storm- og sludfulde Veir, bestaa for det første deri, at det alpine Bælles 

 Planter stige lige ned til Kysten, saa at Hovedmassen af de her forekommende Planter ere 

 de samme, som paa Ostsiden først fremtræde ovenover Trægrændsen eller i 3 — 4000 Fods 

 Hoide. Til de herskende Planter her hore Blaabær, Tyttebær, Boller, Krækling, Hedelyngen, 

 mange Græs- og Stararter, og herimellem sees Arctostaphylos alpina, AlchemUla alpina og 

 Salix herhacea. Dernæst forekommer her adskillige Planter, som udelukkende tilhore denne 

 Del af Landet, men mangle andre Steder. Blandt disse maa fornemmelig udhæves to 

 Arter, som ved deres stedsegrønne Blade især bidrage til at give Plantevæxten et for 

 saa nordlige Breder mærkeligt Præg, nemlig Kristtornen og Vedbenden. Hertil kommer 

 Lonicera Pen'clymenum , Digitalis purpurea, Bum'uni Jlexuosmn , Primula acaulis, Erica 

 Tetralix og cinerea og — maaske den mærkeligste af dem alle — Eymenophjllum 

 Wilsonii, i det Hele 50 Arter, som alle ere mere eller mindre udprægede Øklimatplanter 

 og navnlig ere meget udbredte paa de britiske Øer. Endelig er det ikke mindre karakteri- 

 stisk for Kristtorn-Bæltets Plantevæxt, at de fleste af de Planter, som voxe i Lavlandet paa 

 Østsiden, her næsten ganske mangle eller ere meget sjeldne. Det er saaledes især mær- 

 keligt, at det ellers i Norge saa herskende Skovtræ: Granen, mangler paa hele Vestkysten 

 søndenfor 62°***). 



Da de største Bjerghøider paa den skandinaviske Halvo ligge tæt henimod Vest- 

 kysten — Sognetjorden trænger saaledes lige ind til Foden af Norges hoieste Fjeldmasse, 

 Jøtunfjeldene, saa at de 8000 Fod høie vilde Skagaslølstinder ligge nær Fjorden — begynde 

 allerede ved den indre Del af de dybe Fjorde de for Østsiden karakteristiske Forhold 



*) Kub Byg dyrkes paa denne Brede, Rug gaaer til G9'h° og Havre, der er den Kornsort, som dyrkes 



mest i Norge — dobbelt saa meget som alle de andre tilsammen — gaaer til 69-. 

 **) Botaniska Notiser 1S46, i\r. 3. — Martens: Voyage botanique lelong de cotes septentrionalcs de la 

 Norvége depuis Drontlieim jusqu'au Cap Nord, 1S46. 

 ***) Blytt: Skildringer af Naturen i det vestenfjeldske Norge (Tidsskr. for popul. FremstiU. af Natur- 

 videnskaben, 1871, p. 122). 



