424 94 



i Planlevæxtcn al pJHfc sig pj.Tldciulc, og allerede lier spores Virkningen af Fasllands- 

 Klimacl*). Man kan her cflcr lloidtMi adskille folgende iJæller. 



I'yrrens ISælle fra O !"ud til 2(500 l-'od i de osllige Dele, men i de veslligere, 

 nærmere ved Havel liggende kun til ISOOrod. Foruden Gran og Fyr voxer her Eg, Ælm, 

 Lind, Ask, Graa-Kl, kun ud imod Havel Hod-EI, Hen {Sorbus hyhrida og Aria). I de 

 varme Dale voxe Vihumum Opulus, Cralægus monogyna, Coloneaster vulgaria, Rubus idetus, 

 Uoser, aromatiske Labialer (Calamintha Aci'nos, On'yamim, Clinopodium), Oeram'um liobcr- 

 tianum o. fl. 



IJirkens Halte fra 2G{iO Fod til 3oOO Fod, men i de vestlige Egne kun til IGOO 

 Fod. Populus tremula, Sorbus aucuparia, Cerasus Fadus og Alnus incana voxe her. 

 Uer Ondes græsrige Enge, og her ligge de fleste Sætere. 



Pilenes li ælte naucr op til ioOO Fod. Foruden Filene, hvoraf de fleslc have 

 Bladene forsynede med en tæt graalig llaarbeklædiiing {S. lanala, Lapponum], voxer her 

 Uvergbirk og Eue. 



Fjeldplanternes Dælte gaaer til Snegrændsen, som i de andre Dele af Sogn 

 ligger pua heuved -SOOO Fod. Dovrefjeld, en 9 Mile bred, i en Iloide af 1 — 5000 Fod be- 

 liggende Flade paa c. 63" lirede, over hvilken Hovedveien gaaer Ira Krisliania til Tron- 

 hjem, er berømt ved sin Rigdom paa Fjeldplanler**), og herfra aftage disses Antal baade 

 Nord paa og Syd paa. Henved oOO Arter ere kjendle herfra; blandt disse den skjnnne 

 Dryas actopelala, Gentiana nivalis, Saxifraga at'zoides, Silene acaulis. 



Hvad Skovtræernes Udbredning i Norge angaaer, skal herom endnu foies folgende: 

 Quercus pedunculata, der her efter Vedels Farve kaldes Blaa-Eg, gaaer paa Vestsiden til 

 63° (Tingvold i Romsdalen), paa Østsiden lil 60 \ 1 den sydlige Del gaaer den op til 

 1000 Fod. Q. sessiliflora (»Rod-Eg") forekommer kun mellem Arendal og Flekkefjord. 

 Bøgen danner kun paa tre Steder Skove: ved Laurvig og Tonsberg, ved Arendal og Nord 

 for Bergen (Uosanger paa 60',2°). Fyrren har sin stersle Udbredning i de ostlige Dele af 

 Landet, i den østlige Del af Kristiansand Stift, i Krisliania, Hamar og Tronhjem Stift; lil 

 70° i Finmarken; gaaer i den sydlige Del op til 3000 Fod, ved Tronhjem til 2000 Fod. 

 Granen gaaer som skovdanncnde Træ lil Polareirkeieu, men forekommer endnu paa 67°. 

 Dens Hoidegra'ndsc ligger i det Hele 1 — 300 Fod lavere end Fyrrens. Detida verrucosa 



*) I Sogiic(]or(l bevirker deii til Konlsideii sliidcnilc iimaadelige, 28 n Mile slore, Justediilsbric, al Kysl- 

 kliiiiarl paa doiiiie Side ^jiir sig gjældeiidc hriigerc ned i Landet, oi; de for Kystklimaet eiendomnic- 

 lige l'laiJtcr gaaer meget lu.'iigciu ind pan Nurdsiden end paa .Sydsiden. 

 ••) Biyll: I'lanlegeograflsk Sammenligning mellem Dovrefjeld og Val d'Kyncs i Oslpuen;eernc (Skand. 

 Nalurforak.'s Made i Krisliania, t8U7). 



