432 102 



og rager hoii o|) uver liogcn (\l. Lange). Nogle af de mindre Øer, som Ærn, Drcio, 

 Avernakii oj? Lyo, cre nu ganske skovloso, men liavc lidligore været skovbevoxedc. 



2| Del DStligc Skovballe eller Krisltorucns Uælle indtager den nsliige 

 Dl! ;if Halvnen, nemlig den jydskc Ilniryg og dennes AfTald indtil Havet, og desuden Fyens 

 vesllifc og nordvestlige Kyslrand. Ligeledes slutter sig hertil Øerne Als, Samsø og Læsø. 

 Uoiryggen danner Vandskja'llet, sa'uker sig temmelig' brat mod Vest, hævej sig i sit Imieste 

 Punkt (Himmelbjerget) til ooO Fod og omslutter paa et imod Vest udskyende Plateau det 

 store liassin, hvori Skanderborgso, Morsø, Vangeso, Fiilslrupso og Brabranilso ligge. Den 

 beslaaer af Hullestenssand, der mod Ost er temmelig lerblandel og gradvis gaaer over i 

 Uullestensleret. Denne Dannelse indlager nemlig et IJælte af 3— G Miles Brede langs Øst- 

 kysten, der dog paa mange Steder er afbrudt af de fra Høiryggen udgaaende Grene af 

 Hullestenssand, som følgende Vanddragene omslutte de for Ostsiden saa karakteristiske dybe 

 Fjorde*). Ogsaa dette Hælte er frugtbart og skovrigt; mange Egne ere boist maleriske og 

 frembyde den skjonnesle Vexel af Agerland og Bogeskov. De Forhold*! Plantevæxlen, som 

 udmærke denne Del af Landet, ere følgende: Bøg og Eg ere ogsaa her de herskende Skov- 

 træer, men foruden disse I) forekommer her en Del Træer, som ganske mangle i det fore- 

 gaaende Bælle eller ere yderst sjeldne der, nemlig Quercus sessiliflora, Ilex ÅquifoUum, 

 Taxus baccata og Juniperus coinmunis , medens 2) paa den anden Side flere af Sydbæltets 

 Træer enten slet ikke forekomme her eller ere sjeldne, som Acer Pseudoplatanus, A. cam- 

 pestre, Tilia grandifolta, T. parvifolia og Carpinus Betidus, hvorlil endnu kan føies at 

 Birk og El her spille en vigtigere Rolle; 3) medens egentlige Heder ganske mangle i Syd- 

 bæltet, er der her en egen Form af Heder, de saakaldte Bnkkeheder, som paa mange Steder 

 indlage betydelige Arealer; 4) endelig er der et Antal urleaglige Planter, som ere karak- 

 teristiske for delle Bælle**). — Bøgen forekommer i rene Bevoxniuger helt op til de nordligste 

 Egne i Jylland, allsaa under Bredegrader, hvor den i andre Lande begynder al forsvinde. 

 Den er saaledes fremherskende i Vensyssels Skove, i Eskjær Skov tæt Syd for Skagen, i 

 Sæbygaards Skov o. fl. St. Bøgen har ogsaa i denne Del af Jylland, paa saadanne Steder, 

 hvor Bunden ikke er for fugtig, fortrængt Egen. I det slorsic Skovdistrikt i det Indre af 

 Jylland, Skovene om Silkeborg, som for 200 Aar siden Indtoge to Kvadratmile, udgjorde 



*) Nord for en Linie, som drages fra Vcsl mod Ost mellem Lemvig og Kain, lra?dcr Kridtet paa mange 

 Steder op til Ovcrlladen. Hoiryggcn fortsætter sig her i den ijydske Aas«, og nær ved Kvsten ligge 

 tre store mærkelige Moser (Lvngmoscr), som tilsammen udgjorc c. 1 n Mile, nemlig Sorigs og 

 Raal)org Mose, store og lille Vildmose. Disse Moser ere Vige af Havet, som ved Klitdannelser ere 

 blevne adskilte fra dette, og p.ia Hunden af dem lindes talrige Muslingskaller. 

 **) Saadanne ere: Luzuia maxima, Convallaria verlicUlata , Ariim maculalum, I'rimida acaulii, lianun- 

 culw) lanugiiionu. Sonchtu jmltialrU, Centaurea phryijia , l'elasiles albut, Cirsiiim lieteropliyllum, I'liy- 

 teuma, iltlampyrum tf/lvaiicum, Thymut Chamadrye, Folentilia procumberu (Lange I. c). 



