107 437 



anden, bliver efterliaanden Ciinden af "Forlandeln skikket til at kunne inddiges. — Den 

 første Plante, som indfinder sig paa den afsatte Slik, er Microcoleus clithonoplastes, der ved 

 at gjennemvæve de nytilkomne tynde Sliklag med sine fine Traade ikke bidrager lidet til 

 at forhøie Bunden. Efterliaanden begynder Salicornia herhacea at udbrede sig, og denne 

 afloses atter af Lepigo7uim marimim, Sagina mariu'ma, Chenopodium marttmum, Kochia 

 hirsuta og Sasola Kali, der forberede Bunden for den sidste Vegetation, som bestaaer af 

 SiaticeLimonium, Armeria maritima, Aster Tnpolium, Plantago marilima, Triglochin mari- 

 iimum, Artemisia maritima, flere Arter Atriplex og Scirpus, Juncus Oerardi og endelig 

 Poa disians og marina*). Marsken bliver saaledes ved disse paa hinanden følgende Vege- 

 tationer omdannet til de naturlige Græsgange, der ere blevne saa berømte ved deres uud- 

 tømmelige Frugtbarhed, idet de Åar ud og Aar ind, uden at gjødes, kunne afgive Næring 

 til store Kvægflokke. 



4) Det nordsjællandske Bælte indbefatter Frederiksborg Amt og Odsherred af 

 Holbek Amt og svarer saaledes omtrent til den Uel af Sjælland, der bestaaer af Rulle- 

 stenssand, og her findes ogsaa det for denne Dannelse karakteristiske bakkede Terræn. 

 Her er en slor Rigdom paa Søer — blandt disse Arresø, den største i Danmark og tid- 

 ligere en Vig af Havet — og Moser. Det er Danmarks mest skovbevoxede Egn, og her 

 findes den største sammenhængende Skov i Landet (Gribskov). Plantevæxten viser en Til- 

 nærmelse til den i det østjydske Skovbælte. Juniperus communis har saaledes her en stor 

 Udbredning, medens den saa godt som mangler i den øvrige Del af Sjælland, og Bakke- 

 hederne med Vaccinium Myrtillns, V. Vites idæa og andre for dem karakteristiske Planter 

 indtage navnlig i Skovene Øst lor Esromsø store Strækninger**). Ligeledes er Betula ver- 

 rucosa her ret almindelig og danner smaa Bévoxninger, saaledes omkring Gurresø og i 

 Hornsved, og Alnus incana, der i Slutningen af forrige Aarhundrede blev indplantet, fore- 

 kommer nu mange Steder ganske som vildtvoxende. Det sydlige Bæltes Træer derimod 

 ere i denne Del af Sjælland sjeldne, saaledes Avnbøgen, Valbirk-Lønnen, Nauren, Linden 

 og Asken. Rød-Ellen indtager de surapige Lavninger i Bøgeskoven. Blandt andre for 

 denne Del af Sjælland karakteristiske Planter skulle udhæves: Thymus Serpyllum, Trientalis 

 Europcea, Arnica montana, Astragalus Danicus, Thesium ehracteatum, Sarothamnus , Lobelia 

 Dorfnianna, Rubus Chamæmorus, Viola mirahilis, Primrda farinosa, Bidens platijcephala, 

 Carex cyperoides. Bøgen er i de fleste Skove næsten eneherskende, og hvor der endnu 

 er Ege tilbage, seer man overalt, naar Mennesket ikke lægger sig imellem, Bøgen i Begreb 

 med al undertrykke dem; men tidligere har Egen været meget udbredt, og der findes 

 adskillige Kæmpe-Ege som Levninger af fordums Egeskove. I den nordlige Del af Grib- 



*) Nolte i Reventlows Skrift om iMarskdaniielsen paa Vestkysten af Ilerlugdoniniet Slesvig. 1863. 

 **) Alle fire for Vestbæltet saa karakteristiske Geniata-kxltx mangle her. 



55* 



