438 108 



skov (Krogedalsvang) og i nogle Nord for denne liggende Skove (Valby- og lluragerliegii) 

 er der endnu en temmelig stor Rigdom paa Ege og herimellem flere af en anselig Stør- 

 relse; storsl er Egenes Antal i Jægersborg Dyrehave, Charlottenlund, Ordrupskral og Ernie- 

 lund. Enkelte Ege have her Stammer med 18— 33 Fod i Omfang i IJryslhøide. De stnrste 

 Ege i Nordsjælland lindes dog ved Jægerspris, hvor Kongeegoiis, Storkegens og Snoegens 

 Stammer have henholdsvis 42, 36 og 26 l'od i Omfang. Medens den ostlige Halvdel af 

 Frederiksborg Amt er saa rig paa Skove, kan den vestlige Halvdel næsten betegnes som 

 skovles. 



h) Det midterste liælte indtager den tuidtcrsle Del af Sjælland samt Oslsiden 

 og Midten af Fyen. Jordbunden frembyder stor Ensformighed — Ruliestensleret er her- 

 skende — og de smaa kliuiiiliske Eorskjelligheder, som gjøre sig gjældende i andre Dele 

 af Laudet, spores ikke her. Det er derfor ogsaa den Del. af Landet, som har den mindst 

 særegne I'lantevæxt. Her findes ikke de Planter, som ere mest betegnende for Havets 

 Nærhed (som Kristtornen), og ligeledes mangle de Planter eller ere sjeldne, som tyde enten 

 paa et mere sydligt Klima (som Tilia grandifolia, Carpmus, Acer Pseudoplatanus\ eller et 

 mere nordligt (som Betula verrucosa, Junipenus); fremdeles ere de mange Hedevæxler ude- 

 lukkede herfra, og Marsk- og Kiitvæxterne indtage kun meget smaa Strækninger. Dog maa 

 her bemærkes, at paa de enkelte Punkter, hvor Kridtformationen træder op i Overfladen, 

 gjør den sin Indflydelse gjældende ved Tilstedeværelsen af kalkyndende Planter i stnrre eller 

 mindre Mængde; saaledcs i Fredskoven ved Aiindelille (Orchis ustulata, Anacampds pyra- 

 midalis, Ophrys Myodes, Ceplialanthera grandiflora o\; ensifolia] og i Terkelskov ved Farum, 

 hvor Sallholmskaiken kommer tilsyne [Botnjchium Lunaria). — Bogen er her aldeles over- 

 veiende i Skovene. Linden og Asken forekomme her langt almindeligere end i Nordsjæl- 

 land. 



De ydre Betingelser, som bestemme Væxtiorskjellighederne i de ovennævnte fem 

 Bælter, kunne i Korthed sammenfattes paa folgendc .Maade: i det vestlige skovlose Bælte 

 ere de Jordbundsforskjelligheder, hvortil Klit-, Marsk- og Hedevæxtcn ere knyttede, frem- 

 kaldte ved Havets og Vindens Indvirkning; i det vestlige Skovbælte bero Plautevæxtens 

 Egenheder paa det bakkede Terræn med Heldning mod Øst. Vesterhavet kommer herved 

 til i Forbindelse med Kattegattet at indvirke paa en ganske anden Maade paa Plantevæxten; 

 det pjor nemlig her kun sin Temperatur udjævnende Indflydelse gjældende, hvilket viser sig 

 i Kristtornens, Taxens og flere Bregners Forekomst. I det nordsjællandske Bælte er det 

 Bunden (Kullcstenssand) i Forbindelse med et lidt kjøligere Klima og i det sydlige Bælte lige- 

 ledes Bunden (det fede, fugtige Ler) i Forbindelse med en lidt hoiere Temperalur, som giver 

 Plantevæ>ten sin særegne Karakter. ISlidtbæltels Mangel paa Eiendommelighed grunder sig 

 især paa dets centrale Beliggenhed og paa Jordbundens Ensformighed. 



