119 449 



optræde her med en næsten tropisk Yppiglied. Aspidium Filix mas og Pteris aquilina 

 dække i mandshøie Exemplarer store Strækninger, og her findes ogsaa en større Rigdom 

 paa sjeldne Arter (Aspidium lohalum, Braunii). Pua Toppene forekomme endnu forkroblede 

 Rødgraner, men Sorhus aucuparia og Vaccinium Mijrtillus have her næsten fortrængt al 

 anden Plantevæxt, og især breder sidstnævnte sil ensformige 2 Fod hnie Dække over alle 

 Toppe. Mærkeligt er det, at Piiius montana, som forekommer paa Bjergene baade Vest og 

 Øst for Sudeterne, ganske mangler i denne Ifjergkjæde. Rug dyrkes her endnu i en Høide 

 af 2500 Fod, men modnes først i September, Havre til 2800 Fod, men den hostes i Regelen 

 saa sent, at den første Sne er falden*). Fjeldvæxternes Bælte er her stærkere udviklet 

 (mellem 3600 og 4500 Fod), end paa de hidtil omtalte mellemtydske Bjerge. Her fore- 

 kommer c. 100 Arter, som mangle paa Bohmerwald, og blandt dem to hoinordiske [Pedi- 

 cularis Sudetica og Saxifraga vivalis). Junipenis nana erstatter \itv Piniis montana**]. — 

 Sudel(^ne staa mod Nordvest i nøieste Forbindelse med Riesengebirge, mod Sydost nærme 

 de sig ved de Teschniske Bjerge og Babia Gora til Karpaterne, og mod Sydvest ere de 

 forenede med de bøhmisk-mahriske Haiflader, der paa denne Side lukke for det bøhmiske 

 Bækken. — Riesengebirge (Scbneekoppe 5000 Fod) adskiller sig fra alle de mellem- 

 tydske Bjerge ved sin vilde Alpenatur, sin nøgne Bjergkam, fremragende Toppe og steile 

 indtil 1000 Fod dybe Afgrunde. I Plantebælterne stemmer det overens med Sudeterne, 

 men er dog forskjellig derved, al Pinus montana optræder 1 det øverste Bælte. — Babia Gora, 

 der ligger i Galizien, er adskilt fra de ungarske Ivarpater ved en næsten 8 Mile bred Dal. 

 Pinus montana og Juniperus nana voxe her fra 4240 Fod og næsten til Toppen (6080 Fod). 

 — De bøhmisk-mahriske Høiflader (1500—2000 Fod) have en bolgeformig Karakter 

 og sænke sig gradvis ned mod Floden March. Skovene bestaa her af Rødgran, Ædelgran, 

 Fyr og Bøg, men denne udgjor kun en underordnet Bestanddel (c. '/is)***). — Fra de 

 mellemtydske Bjerge til Alperne strækker sig den sydtydske Hoislette, indtagende den 

 største Del af Bayern. Den er ved Raube Alp og Frankische Alp sondret i en nordlig og 

 sydlig Del. Vi skulle her lidt nærmere betragte denne sidste. Den begrændses mod Nord 

 af Donauen, har her sit laveste Parti (8—900 Fod) og hæver sig gradvis gjennem tre Ter- 

 rassert) til Foden af de bayerske Alper, en af Tyroler-Alpernes ydre af Kalk dannede 

 Kjæder, hvis høieste Punkt, Zugspilz, hæver sig til 9024 Fod. Denne Hoislette, der udgjør 



*) Flora 1840, p. 17. — Vcihandlungen des botanisclien Vereins fur die Provinz Brandenburg, 6ter 



Jahrg. (1864), p. 138. 

 **) Wimmer: Neue Beitrage zur Flora von Sctilesien, zur Gesehichte und Geographie derselben, 1845. 

 — Goppert 1. c. 

 ***) Pokorny i Verhandl. des zool.-botan. Vereins, 1867, p. .09. 



f) Donauer-, Miinchcner- og Preiscnberger-Terrassen. Ovenstaaende Bemærkninger om den sydbayerske 

 Hoisletles Vegctalionsforbold erc navnlig henlede fra Otto Sendtners: Die Vegelationsverliallnisse 

 Sudbayerns, 1854. 



