121 451 



Graa-Ellen voxer nemlig kun paa de Flodbredder, som have en kalkholdig Bund, medens 

 Rød-Ellen foretrækker de Sumpstrækninger, som mangle Kalk. Belula verrucosa er almin- 

 delig paa Fløislettens magre Sandbund. I Udkanten af Bøgeskoven forekomme Ælmen, 

 Asken (til 4200 Fod) og Linden {Tilia grandifolia, til 3000 Fod), Tilia panifolia og Acer 

 plaianoides ere sjeldne , og sidstnævnte gaaer kun op til 3300 Fod, medens Acer Pseudo- 

 platanus først har sin øvre Grændse ved 5100—5200 Fod, hvilket staaer i en mærkelig Modsæt- 

 ning til disse to Arters Nordgrændse, der for denne ligger paa oG°, men for hin paa 62°. 

 Rønnen er det Løvtræ, som gaaer høiest op paa Bjergene (til 5530 Fod). — Temperatur- 

 forholdene paa den bayerske Høislette ere væsentlig de samme som i Danmark, og Plante- 

 væxten har i det hele en meget nordligere Karakter, end man skulde vente efter Brede- 

 graden. Af Sydbayerns 1611 Blomsterplanter forekomme 1068 ogsaa i Skandinavien. 



Den tredie mellemeuropæiske Flora indbefatter det ungarske Lavland og de 

 samme omsluttende Bjerge*). Fastlandsklimaet gjør sig her mere gjældende end i Tydsk- 

 land**), hvorfor alle saadanne Planter ere udelukkede herfra, som fordre en mild Vinter. 

 Her findes en Del eiendomraelige Arter, blandt hvilke skulle udhæves Kitaibelia vittfolia, 

 Sijringa Josihæa , Cirsium furiens , C- brachyphyllum , Ferida Sadleriana , Orohus ochrV- 

 leucus, og her finder en større Indblanding Sted af sydeuropæiske Former end i den tydske 

 Flora, navnlig af saadanne, som voxe paa Bjergene i Grækenland og Tyrkiet elier i øst- 

 ligere Egne; blandt Træerne saaledes: Quercus Cerris, Gorylus Colurna, Tilia tomentosa, 

 Acer Tataricum. Wiener-Bækkenet danner Vestgrændsen for mange — Neil reich nævner 

 132 — østlige Arters Udbredning; blandt disse skulle her udhæves: Arum orientale, Sal- 

 sola Soda, Planiago maxima, Inula Oculus Ckristi, Doronicum Caucasicum, Vinca herbacea, 

 Delphinium orientale, Tilia tomentosa, Acer Tataricum, Amygdalus nana, Cratægus penta- 

 gyna, C. nigra. — 167 Arter fra den sydlige og sydøstlige Del af Europa overskride ikke 

 Karpaterne, saaledes: Ruscus Hypoglossus , aculeatus , Carpinus orientalis, Quercus Cerris, 

 conferta, puhescens, Daphne Laureola, Acanthus longifolius, Acer ohtusatum, Paliurus acu- 

 leatus, Rhus Cotinus, Cytisus Laburnum, Clycyrhiza glabra, echinata. — Hvad Cupulilererne 

 angaaer, maa det især udhæves, at Quercus Cerris har en stor Udbredning her, medens 

 Kastanien mangler. Ligeledes er Quercus pubescens almindelig og optræder her i mange 

 Former, af hvilke nogle danne Overgang til Q. sessilifiora (Q. Streimii Heuff. og Q. pallida 

 Heuff.) , og andre ved deres stilkede Frugter lil Q. pedunculata {Q. Budayana Haberle og 

 Q. ambigua Kit.). En for Ungarn eiendommelig Art er Q. conferta, udmærket ved sit store 

 dybtlappede Blad, maaske den smukkeste af Lepidobalanernes Gruppe. Sex andre af 



*) Neilreicti: Aufzålilung der in lingarn und Slavonien bislier beobachteten Gefåsspflanien, 1866. 



**) 1 Hidten af Lavlandet er Middeltemperaturen for liele Aaret 10° C, for Januar -=-1,2°, for Juli 

 22°. Den liøieste Varme er 35°, den tiøieste Kulde -j- 25—30°. 



Viilensk. Selsk. Skr , 5 Række, naiurvidensk. og moLhem. Kti. 9 Bd. VI. J' 



