133 463 



Ved Hochkar i Salzburger-Alperne, der i den senere Tid er bleven beroml ved 

 den storartede Udsigt, man herfra har mod Nord, hvor Uorizonten begrændses af Bøiimer- 

 wald og mod Øst af Wienerwald, ligger Trægrændsen, som Kerner først har vist, ligeledes 

 langt høiere, end man skulde have ventet*). Dette iijerg bestaaer af en kjedelformig Ilni- 

 dal, hvis Bund ligger paa 4670 Fod, og som til alle Sider er omgiven af omtrent o600 Fod 

 høie Toppe**). Skovene paa Skraaningerne af de Dalen omgivende Bjerge bestaa af Bog, 

 Rødgran, Ædelgran, Lærk og tildels af Ahorn og Birk. Bøgens øvre Grændse ligger mellem 

 4180 Fod og 4360 Fod. Fra denne Høide dannes Skoven af Rødgran og Lærk. Paa 4600 

 Fod hører den tætsUittede høistammede Naaletræskov op; Gran og Lærk optræde kun 

 gruppevis og vige mere og mere Pladsen for Bjergfyrren. Granen gaaer paa denne Maade 

 op til 5600 — 5600 Fod og Lærken endog lidt høiere. Da Bjergtoppen, der bestaaer af Lias- 

 Kalksten, paa mange Steder danner Terrasser, fremtræder Bjergfyrren her paa en ganske 

 egen iMaade. Den danner nemlig tætte uigjennemtrængelige Bevoxninger paa Terrassens 

 Flader, og viser sig saaledes i Frastand som mørke Striber, afvexlende med Terrassernes 

 lodrette hvide nøgne Vægge. 



Endnu høiere ligger Trægrændsen paa Kreuzkoff ved Lienz i Tyrol***). Dette 

 Bjerg hæver sig til 8660 Fod og bestaaer i sine lavere Dele paa den sydlige Heldning af 

 Glimmerskifer og Sandsten, medens de høiere Toppe ere dannede af Kalksten horende til 

 Lias- og Triasperioden. Mellem 3500 og 5100 Fod findes tertiære Atleiringer. Skoven 

 indtager navnlig paa Nordsiden, hvor der næsten ikke er noget dyrket Land, et betydeligt 

 Bælte, der f. Ex. ved Lienz har en Brede af 4000 Fod. Hølskovens øvre Grændse er paa 

 Nordsiden 6300 Fod, paa Sydsiden 6500 Fod, men paa denne Side er Skoven næsten overalt 

 ryddet til c. 6000 Fod. Enkelte ret anselige Lærketræer findes endnu paa 7000 Fod. Rød- 

 gran og Lærk, denne overveiende i Bæltes øvre Del, danne Hovedbestandelen af Skovene. 

 Paa Nordsiden er Bøgen ligesaa almindelig som Rødgranen og gaaer her til 4700 Fod, ja 

 paa beskyttede Steder til 5000 Fod. Piniis sijlvestris kun paa Sand i Dalene. Åbies, Taxus, 

 Acer Fseudoplatanus forekomme indblandede og ligeledes Betula, især i Bogeskoven. Sorbus 

 aucuparia, Cerasus Avium, Fraxinus , Ulmus og Tilia parvifolia vise sig kun i enkelte 

 Exemplarer. Fjeldbnskenes Bælte naaer til 7500 Fod og gaaer flere Steder paa Nordsidens 

 stelle Skraaninger langt ned mod Dalbunden. Det dannes af Pinus montana, Rhododendron 

 hirsutum, Chæmæcistus , Salix arbuscula, Lapponum, Myrsinites og paa de største Hoider 

 af Salix reticulata, retusa og herbacea. 



*) Das Hocliliar, eine pflanzengeograpliisclie Skizze von Kerner (Verhandl. des zool.-bolan. Vereins 

 in Wien, Bd. 7, 18.57, p. 517). 

 **) Det er denne Kjedelform, tivoraf Bjerget tiar sit Navn. Alpeboerne benytte nemlig Ordet Kar i samme 

 Betydning som paa Dansk. 

 ***) Verhandl. des zool.-botan. Vereins in Wien, 9 Bd., 1869, p. 151. 



