135 465 



ning i det colchiske Lavlaud. Noget liøiere er Kastanien det herskende Skovtræ, og Under- 

 skoven dannes af Kristtornen og Cerasus Lauro - Gerasus , der begge vidne om en mild 

 Vinter og et fugtigt Klima. I en Høide af 2000 — 3000 Fod afløses Kastanien af kæmpe- 

 store Bege, der udgjøre den overveiende Del ;if Skoven, medens Ahorn {Acer platanoides), 

 Ælm, Rod- og Graa-E! og Avnbøg forekomme indblandede. Mellem 5000—6000 Fod og 

 8000 Fod bestaaer Skoven af Naaletræer: Picea orientalis og Abies Nordmanniana, og her 

 voxer ogsaa Betula alba og Fopulus tremula. I den nedre Del af Fjeidvæxternes Bælte 

 har Rhododendron Caucasicum en stor Udbredning, ligeledes R. Ponticum og Azalea Pon- 

 tica. Buxiis voxer paa Kalksten. — I den østlige Del af Kaukasus har Skoven langtfra 

 en saa yppig Karakter; de stedsegrønne Huske og Slyngplanterne mangle, og mange Steder 

 ere overvoxede med tort Buskads. — Plantebælternes Grændser ere meget vexlende i de 

 forskjellige Egne; paa store Strækninger ere Fjeldvæggene saa steile, eller Klimaet saa tørt, 

 at al Trævæxt mangler; ligeledes ligger Snelinien i meget forskjellig Høide (mellem 8900 

 og 11,700 Fod). — Kaukasus danner med Hensyn til Plantevæxten et Bindeled mellem 

 Europa og Asien; dette sces navnlig lydelig af de der forekommende Træer. Den asiatiske 

 Valnød er her endnu vild, men de fleste Træer ere de samme, som voxe i Nordeuropa'*). 

 Med Middelhavslandene har Kaukasus fælles: Castanea, Querciis pubescens, Alnus cordifolia, 

 Platanus, Acer Lobelii, Tilia ricbra, Diospyrus. Eiendommelige Arter ere: Picea orientalis, 

 Quercus macranthera, Q. castaneæfolia, Zelkowa crenata, Pterocarya Caucasica. 



Den høie Albruskjæde, som løber langs med Sydsiden af det kaspiske Hav, danner 

 ifølge B unges Undersøgelser et meget skarpt Grændseskjel mellem Plantevæxten Nord og 

 Syd for samme**). I Lavlandet mellem det kaspiske Hav og Bjergkjæden hersker et meget 

 fugtigt Klima, og de yppige Skove bestaa af Parrottia Persica, Pterocarya Caucasica, Zekowa 

 crenata, Celtis australis, Quercus castaneæfolia og macranthera, Acer Hyrcanum, Alnus 

 obcordata, Fagus sylvatica, Carpinus orientalis. Valnød, Figen og Morbær ere maaske 

 kun forvildede. Vinranker og Vedbende stige til Toppen af de høieste Træer. Her dyrkes 

 Ris og Bomuld. Naar man fra Lavlandet stiger op paa den nordlige Skraaning, forsvinder 

 efterhaanden Parrottia, Pterocarya, Celtis, Diospyrus og endog Bøgen i en Høide af 3000 

 Fod, men Løvskoven naaer op til 8000 Fod og bestaaer her især af Carpinus orientalis; 

 Taxus baccata og Ilex Aquifolium forekomme indblandede. Foruden Taxen findes her 

 ingen andre af Naaletræernes Familie end Juniperus Sabina og communis. Paa Sydsiden 

 af Albruskjæden forandrer Plantevæxten pludselig sin Karakter. Det meget tørre Klima 

 fremkalder en næsten ørkenagtig Goldhed, og Plantevæxten bestaaer hovedsagelig af meget 



*) Foruden de ovenfor nævnte voxe lier ogsaa Pinus sylvestris og Taxus. 



**) Die russisehe Expedition nacti Cliorassaii in den Jaliren 1858 und 1859 (Petcrmanns geogr. 

 MiUlieil., 1860, p. 205). 



