460 130 



lornrde Huske {Acanlhophyllum, Acatifholinion], manpft Aslragalcer af Gruppen Tragnhnnlhæ 

 og iDange Skjermplantcr, især af Ardelingcn Feucedaneæ. 



Til de lappetbladede Eges Gebet maa endnu henfi^res Amurlandcl. Iler optræder 

 nemlig denne Egegruppe efteral have manglcl gjennern iielc Siberien i en eicndommelig 

 An, Amur-Egen {Quercus Mongolica], der er saa almindelig udbredt, al den maa belragles 

 som Karakterplanle. Cbinganbjergene danne GriPndseskjcliel mellem iVlongoliets Sleppeflora 

 og Amurfloraen*). I de vestlige nærmest disse Ujerge liggende Dele af Aniurlandet ere de 

 lyse Skove dannede af Larix Dalntrica, Betula alba, Popidus tremula, Cerasus Padus, 

 Sorbus auciiparia, og lier voxe liosa cinnamomea, acicularis, Vormis alba, Vaccinium Vttis 

 Idcea, uUginosum, Bhododendron Dahuricum, Ruhis Idæiis. Dcrpaa følger indtil Dsega's 

 Udmunding i Amur en tor Iloislette , i hvis spredte Skove foruden ovennævnte Træer 

 ogsaa Anuir-Egen og Ulmus montana begynde at gjøre sig gjældende, men store Stræk- 

 ninger ere skovløse og overvoxede med Græsser og andre urteagtige Planter. Jo mere 

 man nirmer sig Durejabjergene, desto hyppigere bliver Amur-Egen med Underskov af 

 Lespedeza bicolor og Corybts IieleropJnjlla , og lyse og lave Skove dannes her af Populus 

 balsamifera v. svaveolens i Forbindelse med den paa Slægtskab med den nordamerikanske 

 Flora tydende Vladrastis (Maackia) Amurensis. Forst ved Chochyier-Bjerget begynde Sko- 

 vene at antage den Karakter, som er eicndommelig for den østlige Del af Amurlandet. En 

 yppig skyggefuld Løvskov bestaaende af Træer, benhorende til forskjellige, men mest eien- 

 dommelige Arter, ofte med tykke, lige, ikke sjelden 70 Fod hoie Stammer. Disse Amurlandets 

 mest karakteristiske Skovtræer ere: Tilia Mand simr ica, Acer Mono, A. tegmentosum, Fraxinus 

 Mandshurica. Iler voxer ogsaa. Ubmis campestris, og Underskoven beslaaer a.[ Ribes rubrum, 

 Syringa Amurensis, Sambucus racemosa, Salix Caprea. Paa Bjergene dannes Skovene af 

 Naalelræer (Picea Ajanensis, Abies Sibirica, Larix Dahurica, Pinus Cembra) tilligemed 

 Betula Ermani og Corylus Mandshurica. Langs med Kysten findes et Skovbælte, som 

 væsentlig har samme Karakter og fornemmelig er dannet af Abies Sibirica og Picea Aja- 

 nensis. 



De flige tb lad ede II odeges Gebet. 

 {Quercus: Euerythrobalanus et Eulepidobalanus § Lyratæ). 



Dette Gebet indbefatter den ostlige Del af Nordamerika fra de store Soer til den 

 mexikanske Bugt — med Undtagelse af Florida — og fra det atlantiske Hav til Missisippi. 

 Denne Del af Nordamerika udmærker sig ved sit excessive Klima. Thermometret synker 



•) Ifolgc Maximow icz's Undcrsogclscr lacllcr Amurfloraen UOO Arter, at livilliC H3 aiUagcs at være 

 egne for (lennc. Af de andre Arier voxe over SOO ogsaa i Transbaikalien og 37G i det nordlige 

 Chlna tlMaxlmowicz: Vrimitioe Flora Amurenti*. 1869). 



