137 467 



paa 52° n. Br. undertiden til -^23°R., stiger ofte om Sommeren til + 30° R. og kan i 

 Løbet af én Dag falde 17°. Hertil komme kolde Nætter, voldsomme Regnbyger og en 

 overordentlig Torhed af Luften. Det lange og stadige Efteraar er den behageligste Tid. 

 Skoven udfolder da en eiendommelig Farvepragt, idet Bladene hos de herskende Træer 

 vise forskjellige Nuancer af Rodt, saaledes hos Egene (især hos Quercus coccinea og ruhra), 

 hos Ahoraarterne, Ambratræet, den vilde Vin o. fl. De fligetbladede Rød-Eges Udbrednings- 

 Omraade betegner et naturligt Floragebét, som har en særegen Interesse derved, at Plante- 

 væxten stemmer væsentlig overens med den, som fandtes i Europa i den miocene Tid. 

 Her findes saaledes ligesom i hin fjerne Tid et forholdsvis stort Antal træagtige Planter — 

 to til tre Gange saa mange som i den tilsvarende Del af Europa — og det er nu ligesom 

 dengang foruden Naaletræerne Valnodarter, Ege, Ahornarter, Plataner, Ambratræer, Tulipan- 

 træer, Bælletræer o. 1., som ere de herskende Træer i Skoven. Skoven her ligner den 

 tropiske Urskov ved de mange henraadnende Stammer og ved de talrige Slyngplanter, og 

 Cicaderne opføre her ligesom i Tropen en øreskærende Concert. Landskabets Physiognomi 

 bestemmes for en væsentlig Del ved en af mange til forskjellige Slægter og Familier hørende 

 Arter dannet Skov, og det er sjeldnere, at en enkelt Art ved sin selskabelige Væxt er over- 

 veiende. Medens saaledes Pinus Strobus og paa andre Steder (paa koldt Sumpland) Thuia 

 occidentalis i den nordlige Del af Gebetet danne rene Bevoxninger, forekomme paa lignende 

 Maade Pinus inops, Tæda og rigida paa de flade Sletter Øst for Aleghany-Bjergene og 

 Taxodium disticlium i Missisippiflodens Deltagebét (»Cypres-Svamp«). De Familier, som 

 optræde med det største Antal Arter ere: Compositæ, Cijperaceæ (især Carex], Gramineæ, 

 Leguminosæ, Rosaceæ og Ericaceæ, medens de for Europa karakteristiske Familier: Cruci- 

 feræ, Umbelliferæ, Caryophyllaceæ og Labiatæ, her ere svagt repræsenterede*). 



Af Cupuliferernes Familie forekomme i dette Gebet 25 Arter, af hvilke de fleste 

 (22) ere Ege, og af disse høre atter Størstedelen (13) til Rodegene, og navnlig til den Af- 

 deling af samme, som udmærker sig ved fligede Blade, og som udelukkende har hjemme i 

 Nordamerika. De øvrige 9 Egearter høre til Underslægten Lepidohalanus, og af disse igjen 

 4 til en for dette Gebet egen lille Gruppe {Lyratæ) med store dyblindskaarne lyredannede 

 Blade, medens de 3 høre til en Afdeling [Prinus], som ellers har hjemme i Mexico. Desuden 

 findes her af Bøgeslægten 1 og af Kastanieslægten 2 Arter. Egene danne næsten overalt 

 og paa de forskjelligste Lokaliteter et fremragende Træk i Plantevæxten: de udgjøre som 

 anselige Træer en væsentlig Bestanddel af den yppige Høiskov {Q. tinctoria, coccinea, rubra, 

 falcata), de indtage Sumpe langs med Flodbredderne (Q. aquatica, Phellos, palustris), og de 

 optræde som forkrøblede Træer eller som Buske paa de sandede golde Sletter (Q. ilicifolia, 



*) Åsa Gray: Statlstics of the Qura of Uie norlhern states (American Journal of siiences and arts. 

 Vol. 12). 



Vidensb. Selsk. Skr., 5 Rxkhe, nalurviiieiisk. og malhem Md. 9 B. VI. 59 



