145 475 



I Sacramento-Dalen har Plantevæxten en ganske anden Karakter som Folge af det 

 tørre Klima. Her falder nemlig fra Mai til November næsten ikke en Draabe Regn , og 

 da visne alle urteagtige Planter. Skoven er indskrænket til et Bælte langs med Sacra- 

 mento-Floden og bestaaer fornemmelig af Quercus lohata, som her opnaacr sin største 

 Skjønhed, Q. Garryana, Q. agrifoUa, Oreodaphne Californica, Fraxinus latifolia og Ore- 

 gona, Platanus racemosa, Vitis Californica, Salix Hindsiana og den buskformede Æsculus 

 Californica. Baade i Sacramento- og Joaquin-Dalen samt paa de Dele af Kystbjergene, 

 som ikke ere skovklædte, er den vilde Havre (Avena fatua , Flyve-Havre), der ogsaa i 

 Danmark forekommer som Ukrud i Vaarsæden, og som antages oprindelig at være indført 

 i Californien, saa almindelig udbredt, at den mange Steder væsentlig bidrager til at 

 bestemme Landskabets Karakter*). Den indtager nemlig udelukkende Bunden og voxer 

 saa tæt, som om den var saaet. Høiene og Bakkerne om San Francisco og San Pabbo- 

 Bugten ere for en væsentlig Del dækkede med denne Græsart, og kun i Dalene Ondes Træ- 

 væxt, fornemmelig bestaaende af Quercus agrifolia, der i sin Habitus minder om Æbletræer. 

 Disse Lunde give saaledes i Forbindelse med Markerne af vild Havre Landet her Udseende 

 af at være dyrket. — Paa begge Sider af Sacramento-Dalen danner et bølget Land Over- 

 gang til de indesluttende Bjergkjæder. Klimaet er her ikke saa tørt som i Dalen, og 

 Plantevæxten har en eiendommelig parklignende Karakter, hvis Skjønhed prises af califor- 

 niske Reisende. Trægrupperne, som her vexle med de med vild Havre overvoxede Partier, 

 bestaa fornemmelig af Quercus lobata, der i Væxt minder om vor Eg, og som uden Tvivl 

 er Californiens smukkeste, almindeligste og nyttigste Egeart, og af Pinus Sahiniana (»nut 

 pine«), der i' Væxt er forskjellig fra de fleste Fyrrearter, da Stammen hurtig deler sig i 

 vidtudbredte Grene, og som har hovedstore Kogler med krogformede Kogleskæl. Begge 

 disse Træer have her en særegen Betydning ved deres spiselige Frø, som udgjøre en væ- 

 sentlig Del af Indianernes Vinterforraad. I denne Høide er det ogsaa, at Pasania densiflora 

 især forekommer, men den synes at have sin største Udbredning Syd for San Francisco. 



Den vestlige Skraaning af Nevada-Kjæden og dennes Fortsættelse i Oregon som Cas- 

 cade-Bjergene, hvis høieste Toppe rage langt op i den evige Snees Region, modtager i 

 rigelig Mængde den fra Sydhavet hidførte Fugtigbed og er derfor ogsaa næsten overall 

 dækket med tætte Skove, hvor Naaletræerne ere aldeles overveiende, medens Egene ere 

 indskrænkede til den laveste Region. Skovene bestaa indtil henved 3000 Fod fornemmelig 

 af Quercus lobata, Garryana, agrifolia, clirysolepsis og Pasania densiflora, men store Stræk- 

 ninger ere bedækkede med Krat dannede af Ceanothus, Purshia, Spiræa, Amelanchier, Fre- 

 montia, Prunus suhcordata og Arctostaphylos glauca (»Manzanita«), en stedsegrøn 6 — 8 Fod 



*) Flyre-Havren er i visse Egne af Norge bleven et hoist besværligt Ukrud (Schiibeler: Die Cultur- 

 pflanzen Nordwegens, p. -16). 



lensk. Selsk. Skr, 5 Rækhe, nalurvideask. og mmhem. Afd. 9 B. VI. 60 



