480 150 



lingelspr for Kgens IJiiviklinp, »her opnaanr dpiiiie Slægl sil iNTaximtim i Mexico«. Foruden 

 de llesle af de i den liivcre Kcgion foreJtommendu Kitearler fremtræde her en Del Arter, 

 udmaTkede ved deres Frugters og Blades Størrelse (af Underslægten Macrobalanus) , som 

 Slorfrupt-Egen {Q. tnsi'gnis), hvis IMade lif;nc Kastaniens, og hvis Skaal bliver 8 Tommer 

 i Omkreds og Nodden 2 Tommer i Tværmaal, Q. Galeottii og Q. slrombocarpa, og desuden 

 den laurbærbladede Kg (Q. nectandræfolia) , den helrandcde Form af Glands-Egen 

 {Q. nitens v. ocotcrfolia) og Sarlorius's Kg {Q. Snrtorii)*]. — Ihvorvel Skoven i delte 

 |{:i'llr hele Aaret væsentlig bevarer sammi; Karakter, er her dog en ganske kort Vinter- 

 og Foraarstid. Naar heftige Nordenvinde have blæsl i December til Februar, slaa Egene 

 en \\ Dages Tid saa godt som bladluse; dernæst følger Hlomstringen, under hvilken Fge- 

 skoven antager el guldgult Skjær af utallige Rakler, og 8 Dage senere komme de nye Blade 

 frem. Mellem 6—7000 Fod begynde Egene at afluses af Naalelræerne; her voxer Q. lan- 

 ceolata, flavida og Serra, og endnu hoiere (mellem S— 10,000 Fod| forekomme Q. spicata, 

 reliculala, chrysophylla, jioccosa og Orizabæ. 



Af Egene, som voxe i det indre lloiland, paa de Hoislelterue adskdiendc Bjerg- 

 kjæder, har Liebmann givet os følgende Skildring (1. c. p. 230): »Egene ere her næsten 

 alle lave og forvoxede, ofte ikkun buskaglige. De danne ikke tætte Skove, men staa i 

 Grupper paa de sleile Bjergsider. Mange af Arterne have store læderagtige, ofte rynkede, 

 laadne Blade og smaa Frugier. De fremherske i Hoider fra 6000 lil 8500 Fod. De gjore 

 langtfra ikke del behagelige Indtryk, som den østlige Cordilleres Ege, ihi deres svage kro- 

 gede Stammer, faa uregelmæssige udspærrede Grene, stive blygraa Blade give dem et sør- 

 geligt Udseende, hvilkel endnu forhøies ved de Masser af den nedhængende askegraa 

 Tillandsia usneoidea, der ofte næsten ganske indhylle Egene«. De fleste her forekommende 

 Arter hore til lo Afdelinger, den ene af Lnderslægten Lepidobalanus , nemlig Prinun § 

 genumæ , den anden af Underslæglen Enjthrobalanus , nemlig Pitnoides, som væsentlig 

 slemme overens i Bladene, der ere læderagtige, filtede, graalige og i Begelen brede, saa- 

 som Q. læta, tomentosa, Hartwegii, macrophylla, reticulata, spicata, glaucoides (7 — 9000 Fod 

 paa Cerro S. Felipe), glabrescens, microphylla og ligeledes crassifolia, hvis Blade Indianerne 

 i de Egne, hvor Cochenilleavlen undtagelsesvis finder Sted i større Bjerghoider (8 — 9000 Fod), 

 hæfte som beskyllende Tag over liver enkelt lille Cocchcniliccoloni paa Opuntiernes Grene; 

 desuden sct/to/thijUa, Castanea, lanigera (7 — 9000 Fod). Af de mere glalbladedo Krylhroba- 

 laner forekomme her: acutifolia, lanceolata, lingræfolia og depressa. Fh re af disse Arier 

 gaa i)aa de luiie Bjergloppe (Sempoaltepec, Pelado, Cumbre de Ocote) op lil 10 — 11,000 

 Fod, uieu her blive de kun lave forkroldcile Buske, saaledes isiur Q. depressa. — Den 



Opkaldt af Liebmann cflcr C. Sartorius , paa livis i denne Itegion beliggende Landeiendnm 

 Licbmnnn nnd meget CJa'Stcveiisliab. Sartorius linr IKSS udgivet •Landschaftsbiidrr nnd 

 SliliiPii au8 dem Volkelcbrn In .Mcxljio- med prægtige Slaalslik efter Tegninger af ilugendag. 



