151 481 



vestlige Skraaning af Mexico sænker sig mere terrasseformigt ead den nstlige, og lier er 

 navnlig tre Hovedterrasser, som ere adskilte Ira hinanden ved liøie (Jjergkjæder. Plante- 

 væxten savner her paa Grund af det tørre Klima den Yppighed, som udmærker Østsiden. 

 Tornede Acacier, Terebinthaceer (Copaltræer) og nogle Palmer ere de herskende Plante- 

 former i de lyse Skove og Krat, og mange Steder kan Dyrkning kun finde Sted ved kunstig 

 Vanding. Paa Reisen fra det Indre til Kysten kommer man ofte i Lobet af samme Dag 

 flere Gange fra Sletternes og Dalenes Palmer og Hanener op over de med Ege og Naale- 

 træer bevoxede Bjerge. Men her savnes ogsaa paa Bjergene den fornodne Fugtighed, for 

 at Egene kunne optræde i større Formrigdom og Yppighed. Det er derfor kun faa Arter, 

 man kjender herfra — lad være, al dette tildels hidrører fra, at denne Del af Landet er 

 mindre godt undersøgt — og de fleste af dem ere uanselige Træer med stive graalige 

 Blade. Liebmann nævner følgende Arter fra den vestlige Cordillere: Q.læta, pohjmorpha, 

 laxa, glaucescens, inacrophylla , candicans , fulva , cuneifulia, mcdinervis, nifida, salicifolia, 

 aristala. 



Undersøges Arternes Udbredning, idet man gaaer fra Nord imod Syd, viser det sig, 

 at medens nogle forekomme almindeligt gjennem en stor Del af Gebetet, saaledes fra Nord- 

 grændsen iudtil ned igjennem den nordlige Del af Centralamerika, som Q. aculifolia, crassi- 

 folia, Castatiea, elliptica^ tomentosa, vil dog for hver 3die — 4de Bredegrad, man kommer 

 længere mod Syd, Hovedsummen af Arterne være forskjellige, og fremdeles vil det vise sig, 

 at Arternes Antal tiltager betydeligt indtil mellem den 20de og 16° n. Br., hvor de have deres 

 Maximum, medens de atter længere mod Syd ere hurtig aftagende, saa at denne Slægt, som 

 i Mexico spiller en saa fremragende Rolle, i Centralamerika fra den 14de til 13de Bredegrad 

 er indskrænket til faa Arter, der alene forekomme i de høiere Bjergregioner. — Til Kund- 

 skab om Plantevæxten i den nordlige Del af Gebetet har Seemann givet et Bidrag; han 

 hai nemlig undersøgt Vest-Mexico mellem Mazatlan og Durango og mellem denne By og 

 Tepic*). I Lavlandet hører Hæmatoxijlon Campechianum til de herskende Træer. I en 

 Høide af 4000 Fod er den for Vestsiden karakteristiske Torhed i Klima og Ensformighed i 

 Plantevæxt forsvunden, og her forekommer en Blanding af den tropiske og den tempererede 

 Zones Planteformer. Acacier voxe sammen med Ege og Fyr og herunder Alstroemerier og 

 Lobelier. I en Høide af 6000 Fod paa Cordilleren, som her kaldes Sierra del Madre, udgjøre 

 Ege og Naaletræer den største Del af Plantevæxten, og først paa 8000 Fod forsvinde Egene 

 ganske, og Fyrren danner rene Bevoxninger. Seemann samlede her 13 Egearler, af hvilke 

 de 9**) hidtil kun ere fundne i denne Del af Landet, medens de 4***) ere Arter, som 



*) Reise um die Welt, Tli. 2, p. 171. 

 **) Disse ere: Q. læta, polymorplia, laxa, macrophylla, fulva, omissa, arktata, nudlnervU, cuneij'olia. 

 ***) Disse ere: acutifolia, Castanea v. Mexicana, crassijolia, ellipilea. 



