486 156 



Irfficl (Drimya Winteri), Alerccn (Fitz-Roya Patagonica] og l'roleacccn Emhothrtum 

 cocci'nettm , og derfor ogsaa kunnu betragtes som Karakterplanter for dette Rige; men 

 medens disse Træer næsten cre de eneste, som danne Skoven paa lidlandet, saa kommer 

 der bestandig flere Arter til, jo længere man gaaer imod Nord, og Skoven faaer desuden 

 her ved Indblanding af flere Slyngplanter og halvparasiliske Planter og ved de høie Ham- 

 busrør (Chusquea Chila, C. Valdiviensis) el subtropisk eller næsten tropisk Præg*). 



Vi ville betragte Skoven saaledes, som den viser sig i sin mest karakteristiske 

 Skikkelse ved Puerto Monlt (ll'/s°l og paa den Slette, som herfra strækker sig ind til Cor- 

 dillerens Fod. Bogene hore her, som overalt i dette Gebet, til de herskende Skovtræer; 

 saaledes Fagus Uombeyi, el kæmpestort Træ med smaa myrleagtige Hlade, F. procera og 

 F. ohliqua. Desuden forekommer Laurbærtræer (Laurelia serrata og Peraea Lingve], Myrter 

 {Myrtua Luvia), Proteaceer {Lomatia obltqxia og Ouevinia Avellana, det chileniske Nødde- 

 træ), Eucryphia cordifolia af Thefamilien, henved 100 Fod høi og med store snehvide 

 EUomster, og Arter af Familier, der ellers sædvanlig kun optræde som Urter eller smaa 

 IJuske, saaledes Flotowia diacantltot'des , en næslen 100 Fod høi Kur\blomst, Weinmannia 

 trichosperma og Caldcluvia paniculata af Stenbræk-, samt Ægotoxicum jmnctatum, et an- 

 seligt Træ med enfrøede Stenfrugter af Vortemælk-Familien. Heller ikke Naaletræerne 

 mangle; foruden Libocedrus tetragona og Podocarpus Chilena er der især en Art, der her 

 spiller den vigtigste Rolle som Gavntræ. Det er Alercen (Fitz-Boya Patagonica), der op- 

 naaer en Uoide af 90—100 Fod, og hvis Stamme undertiden har 60 Fod i Omfang. Til 

 denne Formrigdom i Uøiskoven kommer en tilsvarende Mangfoldighed blandt de Buske, som 

 danne den tætte Underskov, blandt hvilke her skulle fremhæves: Desfontainea ilicifolia, 

 Berberis Darwinii og buxifolia, Azara lanceolata, Myrtus Ugni**), Cilharexylan cyanocar- 

 pum, Philesia buxifolia o. fl. Blandt de talrige Slyngplanter skulle nævnes: Lapagei-ia 

 rosea med sine røde lilieagtige Klokker og Lvzuraga scandens, begge af Convalfamilien, 

 Cornidea integerrima, Cissus striata, Aralea Valdiviensis, Lardizabala trifoliata og Berberi- 

 dopsis corallina, som danner et mærkeligt Overgangsled mellem Lardizabalecrne og Ber- 

 berideerne. Af de halvparasiliske Planter er der flere, som hore til Familier og Slægter, 

 som ellers kun have hjemme i den tropiske Zone, saaledes: Gesneraceerne Mitraria coc- 

 cinea^ Sarmienta repens og Peporomia axtstralis af Peherfamilien. Skoven vedligeholder 

 væsentlig samme Karakler indtil 2 — 3000 Fods Iloide ***). Dog afløses den her paa flere 



*) A. S. Ørsted; De stedsegrønne Rogcs Itigc (Tidsskrirt for popul. I'rcnist. af Naturvidcnsk. )8GI). 

 ♦*) Vgni MoUnælMxci; den liar af alle Chilis vildtvoxcnde Planler de mest vclsuiagendc Frugter (Bol. Zell. 

 1860, |). 305). 

 ••*) Alerccn og de andre Naalctræcr cre især almindelige paa Kyslbjcrgcnc. Længere inde 1 Landcl be- 

 Staacr Skoven især af Fagui Dombeyi og obliqua og Laurelia arotnatica, livorimod Maitettiu boaria 



