488 



158 



P 1 a n l e b æ 1 1 c r i V a 1 d i v i a. 



end dem, vi kjendc fra vore nordiske Moser. Der er navnlig to Planter, som her spille 

 den vigtigste Uolle, nemlig Åstelia pumila og Donatta Magellanica; hertil kommer desuden 

 en lille Myrte [Myrtus nummularia), der minder om vor almindelige Tranebær [Oxycoccos 

 pahistris), en Art Krækling (Empetrum 7~uhrum) og en Art Siv (Rostkovia grandiflora); 

 men det er dog fornemmelig den ovennævnte Astelia, der danner den største Del af 

 Tørven, og medens den stadig foroven frembringer nye Blade, kan man nedad forfølge 

 disse i alle mulige Opløsningsgrader, indtil de gaa over i den egentlige Tørvemasse*). 



Paa Chonos-Øerne og de sydligere Øer og paa den vestlige Side af lidlandet nære 

 de af evige Storme og af Sne- og Ilegnbyger forpidskede Bjerge kun el lavt Krat af for- 



♦) Ailelia harer til en cgcii lille Famille, som kim ailskillcr sig fra Sivene ved at Kruglen er el Bær; 

 Donatia er en anomal Slæut blaiull Saxifragerne. Empetrum rubrum adskilior sig neppc fra den i 

 hele Norden saa almindelige Krækling uden ved at Uæirene oro rode. 



