163 493 



2. Tilbageblik paa den geografiske Ud bredning og dennes For bold til deu 

 systematiske Inddeling. 



Det gjælder som almindelig Regel, at jo bedre det er lykkedes al lægge saadanne 

 Karakterer til Grund for den systematiske Inddeling af en Familie, som betegne et virkeligt 

 Slægtskabsforhold, desto tydeligere vil det ogsaa vise sig, at de forskjeilige systematiske 

 Underafdelinger have deres særegne Udbredningscentra, og fremdeles, at jo større Forskjel 

 i Bygning de systematiske Afdelinger betegne, desto større ville ogsaa de geograQske Af- 

 stande være mellem disses Udbredningscentra. Det er denne Forbindelse mellem den syste- 

 matiske Inddeling og den geografiske Udbredning, som for Cupuliferernes Vedkommende 

 skal paavises i dette Afsnit, der da tillige vil tjene som Tilbageblik paa nogle af de vig- 

 tigste under de forskjeilige Gebeter afhandlede Forhold. 



Vi have seet at denne Familie falder i tre Underfamilier, men disse repræsentere 

 hver for sig et Hovedcentrum for Cupiliferernes Udbredning og danne tre store, langt fra 

 hinanden fjernede geografiske Gebeter. Kastaniegruppen har nemlig sil Centrum paa de 

 indiske Øer, Egene i Mexico og Bøgene i den sydveslligste Del af Araerika. I{aslaniegruppen, 

 der er skarpt udskilt fra Ege- og Bøgegruppen ved sine valseformede, stive, kun i Spidsen 

 med el punktformigt Ar forsynede Grifler, ved sine oprette Hanrakler og helrandede Blade, 

 har ogsaa et eget i det hele tydeligt nok begrændset Udbredningsomraade. Den tilhører 

 nemlig Østasien, optræder i et meget overveiende Antal af Arter og i sine mest typiske 

 Former paa de indiske Øer, især paa Sumatra og Java; har her sit egentlige Centrum. 

 Kun én Art (Castanea vulgaris) overskrider dette Hovedgebéts Grændser mod Vest og 

 spiller en vigtig Rolle i Middelhavslandene, og 3 Arter*) naa over til Amerika. Den mest 

 typiske Slægt Cyclobalamis , udmærket ved sin ufuldstændig mangerummede Frugt, mange- 

 lappede Kim (se foran p. 345 f. M og 346 f. D) og sine til concenlriske Lameller sammcn- 

 voxne Skaalskæl, tilhører alene de indiske Øer, og foruden andre Kastanieformer {Pasania 

 og Castanea) forekommer her kun nogle faa Kastanie-Ege, men ikke en euesie ægte Eg 

 (Qucrcus). 



Ligesom Kastaniegruppen har sit Hjem i Ostasien, saaledes tilhører Egegruppen 

 fortrinsvis den Nord for Ækvator liggende Del af Amerika og her igjen fornemmelig Mexico, 

 hvor Cupulifererne have deres andet store Udbredningscentrum. I Mexicos Bjergegne fore- 

 kommer ikke alene et meget større Antal Egearter end noget andet Sted paa Jorden, men 

 de frembyde ogsaa her en større Mangfoldighed i deres Bygning, og her lindes flere større 

 Afdelinger, som ganske mangle andre Steder, hvortil endnu maa føies, at her ikke fore- 

 kommer en eneste Art af de andre Slægter; baade Kastanie- og liegegruppen mangle ganske 

 her; her findes kun Arter af Egeslægten. Af denne Slægt er Underslægten Enjthrobalanus, 



*l Castanea pumila, C. chrysophylla og Pasania densiflora. 



62* 



