Ueber die weichen «-. o- uml «-Silben im AHböhmischen. 321 » 



prewraczu Mast. 6 b ; — z: jaz przylozyu ZWittb. 70, uloziu 

 rady v dusi ZKlem. 7 a , poloziu 71 a , jme mu zzlosiu Pil., jäzt so 

 blisiu ApS. 333, jaz tobe sluzyu DalC. 30 . . . neben: newi- 

 stiezu se non emigrabo ZWittb. 61, donudz nepolozu 109, 

 obnazu evaginabo ZGloss. 234, jaz tobe räd sluzu takto ti 

 posluzu DalH. 30; — s: uslys modlitvu mii kdyz prossyu 

 ZWittb. 63, u boha meho wzprossyu 29, milosrdie mclio 

 nerozprassyu 88, jaz wzwyssyu mylosirdye tve 58, ohlassyu 

 divy tve 70, prossyu tebe hospodine ZKlem. 143 a , powissiu 

 tebe 19 a , prossiu ApS. 333, musiu feci ApD. 104, pro nezto 

 väs prossyu Pass. 331, prossyu tebe Mast. 4 1 ', zalovati musyu 

 LA1. 421, juz mussyu viseti DalC. 21; — c: popy jeho 

 zoblaczyu spasenim ZWittb. 131, zprosczyu te 49 (Infin. zpro- 

 stiti, also eigentlich zproscju, aber sc g-clit in solchen Fällen 

 schon im Altböhinischen in sc über), obkliucziu oltäf tvoj 

 ZKlem. 17 a , naucziu vy 23 a , jaz te uleczyu Mast. 5 a , . . . 

 neben: zuby zviefecie upusczu v ne ZWittb. cant. Deuter. 

 (Int*, upustiti); — r: podole rozmierziu ZKlem. 90 b , wierziu 

 videti 18 a , ae sam sobe wiersiu ApD. 104; — l: jaz chwalyu 

 pravdu tvü ZWittb. 70, vzchwalyu jme tve 144, wzbidlyu v 

 stauu tvem (30, wzdielyu 59 (Inf. wzdeliti), wzwesclyu sc i 

 rozdielyu 107, jaz pomyslyu za hriech moj 37, wzmislyu jako 

 holubice cant. Ezech., wzweseliu se k tobe ZKlem. 4 b , k tobe 

 wzmodliu se 2 b , pomysliu o mein hfiese 28 a , bidliu incola ego 

 sum ZGloss. 241, ze sc tobe nie nemiliu Jid. L63, (jaz) sc 

 nedycliu ApS. 330, co ja nynie myslyu Pass. 295, . . . neben: 

 wzwcselu se exultabo ZGloss. 240, v tom chwalu muze toho 

 veka DalC. 11 (wohl ein Schreibfehler); — il: rtöm mym 

 nebranyu ZWittb. 39, zabranyu protegam 90, napilnyu je 80, 

 ani opirznyu 88, jaz vczinyu ZKlem. 124 a , obranyu jej 74 a , 

 otvof üsta tva a naplniu je 65 a ; — d: shromazdyu na ne zle 

 ZWittb. cant. Deuter., ja rozdrazdiu je ZKlem. 129 a ; 

 t: mutyu se ZKlem. 51 b , wiprostiu jej 74 a , opustyu 141 a 

 (wobei jedoch bemerkt werden muss, dass in dieser Hand- 

 schrift t und c schwer zu unterscheiden sind); — j: iia- 

 pogyu sipy nie ZWittb. cant. Deut., opogiu stfely me krviu 

 ZKlem. 130 b . 



V. 1. j: wzpowiedayu se i wzczakayu ZWittb. 51, k tobe 

 wolayu 29, v hospodina vfFayu 10, oblieeje tvcho wzhledayu 



