20 J. H. fabke: skik og bkug hos insekterne 



pel«, men langt mindre af Omlang. Umiddelbart bag 

 det Punkt, hvor de forreste Vinger fæster sig, ser man 

 en let, lidt oval Fremragning, som ved sin mat sorte 

 Farve skiller sig fra Omgivelsernes Bedækninger, der 

 er sølverne dunede. Denne Fremragning er Lyd- 

 kammerets Ydervæg. 



Lad os snitte et stort Hul her. Derved lægger vi 

 det lydfrembringende Apparat blot. Det er en lille tør 

 Membran, hvid, af oval Form, konveks udadtil, gen- 

 nemsat fra den ene Ende til den anden efter den lange 

 Diameter af et Knippe af tre eller lire brune Ribber, 

 som afstiver den, og den er fikseret i hele sin Omkreds af 

 en stiv Ramme eller Indfatning. Lad os antage, at dette 

 hvælvede Skæl forandrer Form, at det afflader sig en 

 Smule, idet det knækker indad, og at det derpaa plud- 

 seligt vender tilbage til sin tidligere Konveksitet ved 

 Sammentrækning af sine elastiske Fibrer. En Klirren 

 eller Raslen vil være Følgen af denne Bevægelse frem 

 og tilbage. 



Det kan vel være en Snes Aar siden, at Hoved- 

 staden havde forelsket sig i et fjollet Stykke Legetøj, 

 der blev kaldet Gri-cri, hvis jeg ikke tager fejl. Det 

 var en Slags tynd Staalplade, der var fastgjort i den 

 ene Ende til en metallisk Basis. Trykket og form- 

 forandret med Tommelen og derpaa overladt til sig 

 selv den ene Gang efter den anden gav denne Plade, 

 der ikke duede til andet, en meget irriterende, knæk- 

 kende Lyd fra sig. Der skulde ikke mere til for at 

 vinde Folkestemningen for sig! Cri-cri'en havde sine 

 Hædersdage, men Forglemmelsen har gjort Ende paa 

 den og det paa saa grundig en Maade, at jeg er bange 

 for ikke at blive forstaaet, naar jeg søger at genkalde 

 denne berømmelige Indretning i Erindringen. 



Det membranøse Bækken og Staal-Cri-cri'en er 



