CIKADEN — DENS SANG 21 



analoge Instrumenter. Den ene som den anden frem- 

 bringer en Lyd ved Formforandringen af en elastisk 

 Plade og dennes Tilbagevenden til dens oprindelige Til- 

 stand. Cri-cri'en forandrer Form ved Tryk med Tom- 

 melfingeren, hvorledes modificeres Bækkenernes Kon- 

 veksitet? Lad os vende tilbage til »Kirken« og lad os 

 fjærne det gule Forhæng, som fortil afgrænser hvert 

 af »Kapellerne«. To store, blegt orangegule Muskel- 

 bundter viser sig, som forener sig i Form af et V, hvis 

 nedre Punkt fæster sig i Dyrets Midtlinie paa dets 

 Underside. Begge disse Kødsøjler ender ligesom brat 

 afskaarne opadtil, og fra den afstumpede Ende ndgaar 

 der en kort og tynd Snor, som fæster sig ud til Siden 

 paa den tilsvarende Lydplade. 



Det er hele Mekanismen, der ikke er mindre sim- 

 pel end Metal-Cri-cri'ens. De to Muskelsøjler trækker 

 sig sammen og slappes igen, forkorter og forlænger 

 sig. De trækker ved Hjælp af den endestillede Snor 

 hver i sin Plade, afflader den og overlader den saa til 

 dens egen Spændkraft. Saaledes vibrerer de to lyd- 

 givende Skæl. 



Ønsker man at overbevise sig om Virkningen af 

 denne Mekanisme? Vil man faa en død, men endnu 

 ikke stivnet Cikade til at synge? Intet er lettere. Man 

 griber blot med en Pincet en af Muskelsøjlerne og 

 trækker i den med forsigtige Smaaryk. Den døde Cri- 

 cri lever op igen; ved hvert Ryk giver Pladen en knæk- 

 kende Lyd fra sig. Denne Lyd er ganske vist meget 

 spæd, da den er berøvet den Fylde, som den levende 

 Virtuos opnaar ved Hjælp af sine Resonanskamre, men 

 Grundlaget for Sangen har man ikke desto mindre op- 

 naaet at faa ved dette anatomiske Kunstgreb. 



Vil man derimod gøre en levende Cikade stum, 

 denne hpardnakkede Musikelsker, der grebet og klemt 



