CIKADEN — ÆGLÆGNINGEN — UDKLÆKNINGEN 33 



Marvdel. Der er ingen Lukke for denne Indgang und- 

 tagen det Knippe Træfibrer, som blev løsnet, da Ægget 

 blev lagt, og som omgrupperer sig, naar Læggebroddens 

 dobbelte Sav bliver trukket ud igen. I det højeste ser 

 man i visse Tilfælde, men ikke altid, lyse frem mellem 

 disse Fibre et ganske tyndt, skinnende Lag, som min- 

 der om en Fernis af indtørret Æggehvide. Det kan 

 ikke være andet end et ubetydeligt Spor af en eller 

 anden æggehvideholdig Væske, som følger med Æg- 

 gene eller snarere letter Spillet af den dobbelte, gen- 

 nemborende Fil. 



Umiddelbart under Riften findes Æglejet, en 

 yderst fin Kanal, som indtager næsten hele Længden 

 mellem dens Indgangspunkt og det foregaaende Ægleje. 

 Undertiden mangler endog Skillevæggen, saaledes at 

 den øvre Etage staar i Forbindelse med den nedenfor, 

 og Æggene, skønt indførte gennem talrige Indgangs- 

 aabninger, ligger i en ubrudt Linie. Men det hyppigste 

 er dog, at Æglejerne er bestemt adskilte fra hinanden. 



Deres Indhold varierer betydeligt. Jeg har for 

 hver enkelt talt fra seks til femten Æg. Middeltallet er 

 ti. Antallet af Lejer, tilhørende en og samme fuld- 

 stændige Æglægning, er 30 til 40, og man vil altsaa 

 se, at Cikaden raader over 300 til 400 Livsspirer. I 

 Kraft af sin Undersøgelse af Æggestokkene, kom Reau- 

 mur til lignende Tal. 



En smuk Familie i Sandhed, som nok skal formaa 

 at holde Hovedet oppe ved sit Antal ligeoverfor selv de 

 alvorligste Ødelæggelses-Chancer. Jeg kan ikke se, at 

 den udvoksede Cikade er mere udsat end ethvert andet 

 Insekt: den har et vagtsomt Øje, en pludselig Opflugt 

 og en hurtig Flugt, og den holder til i Højder, hvor 

 den ikke behøver at frygte Grønsværets Fribyttere. 

 Spurven er rigtignok lysten efter den. Fra Tid til 



Skik og Brug hos Insekterne. 3 



