8 J. H. FABRE: SKIK OG BRUG HOS INSEKTERNE 



moden til at komme frem som den er, ikke dømme 

 om, hvorvidt Vejrforholdene er gunstige. Klimaet un- 

 der Jorden, der kun forandrer sig langsomt, vilde ikke 

 kunne yde den de nøjagtige Oplysninger, som dens Livs 

 vigtigste Handling, dens Gaaen ud i fri Luft for For- 

 vandlingens Skyld, kræver. 



Den graver, rydder og forstærker i Uger, ja maaske 

 i Maaneder en lodret Skorsten samtidig med, at den 

 dog oppe ved Overfladen lader blive tilbage et Lag af 

 Fingertykkelse for at isolere sig nede i sit Rør. For- 

 neden indretter den sig en Bolig, der er endnu bedre 

 bygget end det øvrige af Røret. Det er dens Tilflugts- 

 sted, dens Venteplads, hvor den hviler sig, hvis de Iagt- 

 tagelser, den har anstillet, tilraader den at udsætte sin 

 Udvandring. Saa snart den i mindste Maade har Forud- 

 følelse af, at der kommer smukke Dage, klatrer den 

 tilvejrs, undersøger Yderverdenen gennem det tynde 

 Jordlag, som danner Lukke for Røret, og underretter 

 sig om Luftens Temperatur og Fugtighedsgrad. 



Hvis Forholdene ikke er efter Ønske, hvis det truer 

 med Regn eller med en Nordostenvind, Forhold, der 

 er af den dødeligste Alvor, naar den ømtaalelige Cikade 

 skal til at skifte Ham, stiger den forsigtigt ned igen til 

 Rørets Bund for yderligere at afvente bedre Tider. Hvis 

 de atmosfæriske Forhold derimod er gunstige, bliver 

 Loftet fjernet ved nogle Tag med Kløerne, og Larven 

 forlader sin Brønd. 



Alt synes at bekræfte, at Cikadens Rør er et Vente- 

 værelse, en meteorologisk Post, i hvilken Larven op- 

 holder sig lang Tid igennem, idet den snart stiger op 

 til nær ved Overfladen for at undersøge Vejrforholdene 

 udenfor, snart søger ned til Bunden for at skjule sig 

 bedre. Saaledes forklares det heldige ved et Hvilested 

 paa Bunden af Røret og Nødvendigheden af et fast 



