44 J. H. FABHK: SKIK OG BRUG HOS INSEKTERNE 



stadium, et Stadium saa fremmed, saa uforudset, til nu 

 ikke anet? Skal jeg nu blande noget Græsk sammen 

 og lave et eller andet frastødende Navn? Jeg vil ikke 

 gøre noget saadant, da jeg er overtydet om, at den Slags 

 barbariske Benævnelser kun er til Hinder for Viden- 

 skaben. Jeg vil ganske simpelt sige første Larve, som 

 jeg har gjort det, hvor det drejede sig om Oliebillerne, 

 Leucospis og Anlhrax. 



Formen af den første Larve hos Cikaderne er i høj- 

 esteGrad gunstig for dens Fremkomst. Den Kanal, i hvil- 

 ken Udklækningen foregaar, er yderst snæver og har 

 lige netop Plads til en spæd Larve, der vil ud. For øvrigt 

 er Æggene anbragt i en Række, ikke Ende mod Ende, 

 men en Smule gribende ind over hinanden. Det lille Dyr. 

 der kommer frem fra de længst tilbage liggende Dele af 

 Rækken, maa smyge sig tværs igennem de forreste, 

 allerede udklækkede Ægs tomme Sække, der er blevet 

 paa deres Plads. Til Gangens Snæverhed kommer de 

 Hindringer, de tomme Ægkapsler frembyder. 



Under disse Omstændigheder vilde Larven i den 

 Skikkelse, den snart vil faa, naar den har sønderrevet 

 sit provisoriske Hylster, ikke kunne overvinde de Van- 

 skeligheder, den smalle Gennemgang frembyder. De 

 generende Følehorn, de lange Ben, der holdes udstrakte 

 langs Legemets Akse, de hakkcformede Kloer med de- 

 res krummede Spidser vilde hage sig fast undervejs, 

 alt vilde modsætte sig de Manøvrer, en hurtig Befrielse 

 fordrer. Æggene i et Leje udklækkes omtrent paa 

 samme Tid. Det kræves, at de forreste Nyfødte for- 

 trækker hurtigst muligt og lader Vejen fri for dem bag- 

 ved dem. Der kræves en glat Form uden Frem- 

 spring, som kan smøge sig frem og snige sig frem som 

 en Kile. Den første Larveform med sine forskellige 

 Vedhæng trængt tæt ind til Kroppen under en fælles 



