54 J. h fabrb: skik og brug hos insekterne 



Linnedslør, han har set disse dets Forben, der saa at 

 sige minder om Arme, som er løftet tilbedende mod 

 Himlen. Der behøvedes ikke mere, den folkelige Ind- 

 bildningskraft har gjort Resten, og siden Oldtiden er 

 Krattene bleven befolket med Sandsigersker, som var 

 i Færd med at spaa, med Gudtilbedere hensunkne i Bøn. 



Ak! I gode Folk med Jeres barnlige Naivitet, hvil- 

 ken Fejltagelse har I ikke gjort Jer skyldig i! Disse 

 fromme Miner skjuler de mest afskyelige Sæder, disse 

 bønfaldende Arme er røveriske Redskaber: de beder 

 ikke, de udrydder alt, hvad der kommer indenfor deres 

 Rækkevidde. Knæleren ernærer sig, som en Und- 

 tagelse, man vanskeligt skulde have formodet, blandt 

 Orthopterernes*) planteædende Rækker, udelukkende 

 af levende Bytte. Den er Tigeren blandt det fredelige 

 Insektfolk, den er et Uhyre, der ligger i Baghold for 

 at hæve sin Tribut af frisk Kød. Hvis den havde til- 

 strækkelig Styrke og tillige sin blodtørstige Appetit, vilde 

 dens Sakse, der er saa frygteligt fuldkomne, gøre den til 

 en Markernes Rædsel. Prégo-Diéu'en vilde være en djæ- 

 velsk Vampyr. 



Bortset fra dens Mordinstrumenter har Knæleren 

 intet, som kan indgyde Frygt. Den er end ikke uden 

 en vis Ynde med sin smækre Midie, sin elegante Over- 

 krop, sin lysegrønne Farve og sine lange Gazevinger. 

 Den har ingen truende Kæber, der aabner sig som en 

 Saks, tværtimod, den har en fin og tilspidset Snude, 

 som synes skabt til at nippe med. Dens Hoved kan 

 ved Hjælp af den bøjelige Hals, der rejser sig frit fra 

 Brystet, drejes som om en Tap, det kan vendes til Højre 

 og til Venstre, det kan bøjes og rettes op igen. Ene 

 blandt alle Insekter kan Knæleren rette sit Blik paa, 



*) De Retvingedes Orden. 



