5f) .1. h. pabre: skik og brug hos insekterne 



mærket egnet til at gennembore og sønderflænge, har ef- 

 terladt sig svidende Minder hos mig. Hvor mange Gange 

 har Dyret ikke paa mine Jagter slaaet en Klo i mig, naar 

 jeg greb det, medens jeg, der ikke havde to Hænder 

 fri, har været nødt til at tage min Tilflugt til andres 

 Hjælp for at befri mig for den ihærdige Tang! Den, 

 der vilde befri sig ved Vold uden først at løsne de Kroge, 

 som Dyret havde fæstet i ham, vilde udsætte sig for at 

 faa Rifter som dem, Rosentorne kan bibringe. Ingen 

 af vore Insekter er vanskeligere at haandtere. Det gri- 

 ber Dem med sine krogede Knivspidser, det gennem- 

 borer Deres Hud med sine Torne, det tager fat paa 

 Dem med sine Skruestikker, og det gør Forsvar fra 

 Deres Side næsten umuligt, naar De ønsker at bevare 

 Deres Bytte levende og derfor holder igen paa det Tryk 

 med Tommelfingeren, som vilde gøre Ende paa Striden 

 og knuse Dyret. 



I Hvilestilling er Kniven sammenfoldet og trukket 

 tilbage ind imod Brystet, saa den tilsyneladende er 

 uskadelig. Insektet er i Færd med at bede! Men aldrig 

 saa snart er et Bytte ved at passere, før Bedestillingen 

 pludseligt hører op. Instrumentets tre lange Stykker, der 

 pludselig løsnes fra hinanden, slynger den afsluttendv* 

 Entrehage langt ud, og den harpunerer Byttet, trækkes 

 tilbage og fører det ind imellem de to Save. Skrue- 

 slikken lukker sig med en Bevægelse ligesom den, Over- 

 armen foretager sig imod Underarmen, og det er forbi 

 med Byttet: en Faarekylling, en Græshoppe og andre 

 endnu stærkere Insekter er fortabte uden Udsigt til Red- 

 ning, naar de en Gang er grebet af Tandhjulsmaskine- 

 riet, som dannes af fire Ra^kker Spidser. Hverken de- 

 res fortvivlede Vridninger, ej heller deres vilde Sparken 

 om sig faar den frygtelige Maskine til al give slip. 

 Vil man studere dette Dyrs Livsvaner, hvilket er 



