KNÆLEREN — DENS ELSKOV 71 



den almindelige Knæler. Jeg løber om, til jeg bliver træt, 

 for at skaffe det uundværlige Tilbehør til min Fruer- 

 stue, men næppe er mit Fund, der er vel vinget og 

 adræt, bleven bragt ind i denne, før det som oftest 

 bliver grebet og opædt af en af de Hunner, der ikke 

 mere har dens Hjælp behov. Naar de en Gang er 

 kønsligt tilfredsstillede, saa afskyr de to Knælerarter 

 Hannen, eller rettere, de ser ikke andet i ham end et ud- 

 mærket Stykke Vildt. 



VI. 

 KNÆLEREN DENS REDE. 



Vi vil nu fremstille Insektet med de tragiske El- 

 skovsvaner fra en bedre Side. Dets Rede er et Vidunder. 

 Man kalder den i det videnskabelige Sprog en »Oothek«. 

 en »Ægbeholder«, men jeg skal ikke misbruge den frem- 

 mede Benævnelse. Naar man ikke siger »en Bogfinkes 

 Ægbeholder«, hvorfor skulde man saa være nødt til 

 at tage sin Tilflugt til Beholderen, naar man taler om 

 Knæleren? Det er muligt, at dette vilde være en mere 

 lærd Vending, men det kommer ikke mig ved! 



Næsten overalt paa solbeskinnede Steder finder 

 man Knælerens Rede, paa Sten, paa Træ, paa Vinran- 

 ker, paa Buskenes Kviste, paa visne Urtestængler og 

 endog paa menneskelige Industrifrembringelser, paa 

 Murstensstumper, paa Laser af grovt Væv, paa indtør- 

 rede Rester af Fodtøj. Ethvert Underlag er tjenligt i 

 Flæng, blot det frembyder Uregelmæssigheder, til hvilke 

 Redens Underflade kan klæbes fast 02 finde fast Støtte. 



