KNÆLEREN — DENS REDE 75 



kan sidde fast og faa ordentlig Hold. Det bedste fore- 

 trækkes for det næstbedste, del udmærkede for det 

 bedste, naar Forholdene tillader det, og dette turde være 

 Grunden til, at Burenes Nætværk altid blev foretrukket. 



Den eneste Knæler, som det har været givet mig 

 at iagtage under dens Æglægning, arbejdede i omvendt 

 Stilling, idet den hang fast op imod Klokkens Spids. 

 Min Nærværelse, mit Forstørrelsesglas, mine Undersø- 

 gelser forstyrrede den ikke det mindste, saa optaget var 

 den af sit Arbejde. Jeg kunde løfte Traadkuplen, vende 

 op og ned paa den, vende og dreje den, uden at Insektet 

 te eneste Øjeblik afbrød sin Beskæftigelse. Jeg kunde 

 løfte de lange Vinger med Pincetten for bedre at se. 

 hvad der foregik under dem, uden at Knæleren brød sig 

 om det. Saavidt var alt godt! Æglæggersken rørte sig 

 ikke af Flækken og forholdt sig ligegyldig overfor al 

 min Iagttager-Nærgaaenhed. Men alligevel gik det ikke 

 ganske, som jeg ønskede det, saa hurtigt arbejdede Knæ- 

 leren, og saa vanskelig var Undersøgelsen. 



Bagkropspidsen holdtes stadig neddykket i en Strøm 

 af Skum, som ikke tillod mig klart at opfatte Enkelt- 

 hederne af, hvad der foregik. Dette Skum er af en graa- 

 lig-hvid Farve, en Smue klæbende og ligner næsten Sæ- 

 beskum. I det Øjeblik, det kommer frem, overklistrer 

 det i let Grad Enden af et Halmstraa. som jeg dypper 

 i det. To Minuter efter er det stivnet og hænger ikke 

 mere ved Halmstraaet, og i Løbet af kort Tid er dets 

 Konsistens den samme, som man ser i en gammel Rede. 



Den skummende Masse bestaar for Størstedelen af 

 Luft, der er indelukket i smaa Blærer. Denne Luft, der 

 giver Reden et betydelig større Omfang end Knælerens 

 Bagkrop, stammer øjensynlig ikke fra Insektet, skønt 

 Skummet kommer til Syne lige ved Genitalorganerne; 

 den er laant fra Atmosfæren. Knæleren konstruerer alt- 



