KNÆLEREN — DENS REDE 81 



lerede Skum skal forsvare imod Kulde, ikke imod Var- 

 me. Men hvad der beskytter imod det ene, beskytter 

 ogsaa imod det andet, og den snilde Fysiker vilde med 

 den samme Skum-Omhyldning kunde have holdt et 

 Legeme varmt i et koldt Hylster. 



Rumford vidste Besked med Hemmeligheden ved 

 et Luftpolster ud fra den af hans Forgængere opsam- 

 lede Viden, fra sine egne Undersøgelser og sine egne 

 Studier. Hvorledes er nu Knæleren gennem, ingen ved 

 hvor mange Aarhundreder, kommen forud for vor Fy- 

 sik i dette vanskelige Varme-Problem? Hvorledes 

 har den lært at indhylle sin Ægmasse i Skum, som den 

 fæster til en Gren eller en Sten uden nogensomhelst Be- 

 skyttelse, og som uden Skade skal taale hele Vinterens 

 Strenghed? 



De andre Mantider i mit Nabolag, de eneste, om 

 hvilke jeg kan tale med fuldt Kendskab til Sagen, gør 

 Brug af en ikke varmeledende Indhylning af stivnet 

 Skum, eller undlader dette, alt eftersom Æggene er be- 

 stemt eller ikke til at komme gennem Vinteren. Den lille 

 graa Knæler (Ameles decolor), der er saa forskellig fra 

 den anden derved, at Hunnen ganske mangler Vinger, 

 bygger en Rede, der knap nok er paa Størrelse med en 

 Kirsebærsten og beklæder den meget net med en Bark 

 af Skum. Hvortil denne oppustede Indhylning? Jo, 

 Grimden til den er den, at Ameles-Reden ligesom Mantis- 

 reden skal gennem Vinteren udsat for den daarlige Aars- 

 tids hele Strenghed paa en Gren eller en Sten. 



Paa den anden Side konstruerer Empusa pauperata, 

 det forunderligste af alle vore Insekter*), til Trods for sin 

 Størrelse, der er lig med den andægtige Knælers, en Rede, 

 som ikke er større end Ameles'. Det er et meget beskedent 



*} Se Stykket om Empusaen, »Djævleungen, i jInstinktetsMysterier«. 



Skik og Brug hos Insekterne. 6 



