GULDLØBEBILLEM — DENS ERNÆRINGSMAADE 87 



cessionen danner sig straks igen, og Larverne spadserer 

 om i en bølgende Række, som tæller omtrent 150 Styk- 

 ker. De passerer tæt forbi Brædtet i Gaasegang ligesom 

 Svinene i Chikago. Det er det rette Øjeblik. Jeg slip- 

 per mine vilde Dyr los, det vil sige, jeg tager deres 

 Skjul bort. 



Soverne vaagner straks, idet de sporer det rige 

 Bytte, som defilerer forbi dem. En af dem styrter til, 

 fire andre følger den og sætter hele Selskabet i Bevæ- 

 gelse. De nedgravede kommer frem, hele Morderbanden 

 styrter sig over den forbidragende Hjord. Nu følger der 

 et uforglemmeligt Syn. Kindbakkerne bider løs her og 

 der, foran i, bag i og i Midten af Processionen, i Bug og 

 Ryg, som Tilfældet vil. De haarede Skind revner, deres 

 Indhold kommer frem i Form af snoede Indvolde, som 

 er grønne paa Grund af Larvernes Føde, Fyrrens 

 Naale; Larverne vrider sig, idet de krummer Ryggen 

 voldsomt og strækker den igen, bevæger Benene kramp- 

 agtigt, spytter og bider. De fordømte slider fortvivlet 

 i det for at flygte ned under Jorden, men dette lykkes 

 ikke for en eneste af dem. Næppe er de nede med 

 det halve Legeme, før der kommer en Løbebille styr- 

 tende, som dræber dem og river Bugen op paa dem. 



Hvis Myrderiet ikke gik for sig i en stum Verden, 

 vilde vi nu have det samme rædselsfulde Spektakel, som 

 Mordene i Chikago volder. Man maa have Indbildnings- 

 kraftens Øren for at kunne høre de hylende Klager fra 

 dem, hvis Indvolde bliver revet ud. Jeg har disse Øren, 

 og jeg bliver grebet af Beklagelse over at have fremkaldt 

 saadanne Lidelser. 



Og overalt i Hoben af døde og døende ser man alle 

 Løbebillerne hale, sønderrive, slæbe en Bid bort, som 

 skal sluges langt borte fra alle Nysgerrige. Efter denne 

 Bid bliver en anden i Hast flænget ud af Byttet og deref- 

 ter flere endnu, saa længe der er nogen bugopsprættet 



