88 j. ii. fabre: skik og brug hos insekterne 



Larve tilbage. Paa nogle Minutter er Processionen redu- 

 ceret til en Slagterbutik fuld af bævrende Kødstumper. 



Der var 150 Larver og 25 Mordere, det giver 6 Ofre 

 pr. Løbebille. Hvis disse Insekter ikke havde havt andet 

 at gøre end at dræbe i det uendelige, ligesom Arbejderne 

 i Slagterierne, og hvis der havde været Hundrede Bug- 

 opsprættere i Virksomhed, et meget beskedent Antal 

 i Sammenligning med deres, som fremstiller Skinker, 

 vilde Ofrenes Antal ved et Dagværk paa seks Timer 

 have været 36 000. Aldrig nogensinde har et af Chikagos 

 Slagterier opnaaet et saadant Udbytte! 



Den Hurtighed, med hvilken Drabene gik for sig, 

 er endnu mere forbavsende, naar man tager Vanskelig- 

 hederne ved Overfaldet i Betragtning. Løbebiller er ikke 

 i Besiddelse af nogen rullende Vej, som griber Grisen 

 ved en af dens Ben, løfter den i Vejret og byder den 

 frem for Halsoverskærerens Kniv; den har heller ingen 

 bevægelig Planke, som bringer Oksens Pande ind un- 

 der Slagterens Kølle, den maa styrte sig over Dyret, 

 mishandle det og vare sig for dets Harpuner og dets 

 Kindbakker. Og hvad mere er, den æder Tarmene 

 paa Stedet, efterhaanden som den haler dem ud. Hvor 

 frygteligt vilde Blodbadet ikke være, hvis Insektet ikke 

 havde andet at gøre end at dræbe! 



Hvad lærer Slagterierne i Chikago og Løbebillens 

 Fraadseri os? Lad os se. Det højtstaaende moralske Men- 

 neske er for Øjeblikket en sjælden Undtagelse, under 

 Kulturmenneskets Hud findes næsten altid vor Forfader, 

 den Vilde, der var samtidig med Hulebjørnen. Den virke- 

 lige Menneskehed er ikke til endnu; den er i Færd med 

 at udforme sig lidt efter lidt under Paavirkning af Aar- 

 hundreders Gæring og af, hvad vor Samvittighed lærer 

 os, den skrider frem mod det bedre med en fortvivlende 

 Langsomhed. 



