GULDLØEEBILLEN — DENS ERNÆRINGSMAADE 93 



bage uden at bide i det levende Kød. Vigtig og uskadt 

 gaar Larven videre, idet den lader sin piggede Dragt 

 bølge. 



Det kan imidlertid ikke vare ved. I et sultent Øje- 

 blik og maaske tillige ansporet ved Kammeraternes Til- 

 slutning, beslutter Krysterne sig til et alvorligt Angreb. 

 Der er fire saare ivrige Fyre omkring Bjørnelarven, 

 som angrebet forfra og bagfra ender med at bukke 

 under. Tarmene bliver revet ud af den, og den bliver 

 fortæret med en Graadighed, som var den en forsvars- 

 løs Larve. 



Alt som mine Arbejder giver mig Lejlighed til det, 

 stiller jeg forskellige nøgne og haarklædte Sommer- 

 fuglelarver til Disposition for mit Menageri. De bliver 

 alle modtaget med yderlig Varme, naar blot de er af 

 en rimelig Størrelse, som staar i Forhold til Morderens. 

 Er de for smaa, bliver de ringeagtede, da de ikke vilde 

 frembyde tilstrækkeligt store Mundfulde; er de for store, 

 saa overgaar de Løbebillens Virkemidler. Larverne 

 af Euphorbia-Aftensværmeren eller det store Paa- 

 fugleøje f. Eks. vilde passe Løbebillen godt, men ved det 

 første angribende Bid kaster de Angriberen langt bort 

 ved en Vridning af deres kraftige Krop. Og efter nogle 

 Forsøg, der alle bliver fulgt af en lang Kuldbøtte, opgiver 

 Insektet uvilligt Angrebet paa Grund af sin Vanmagt. 

 Byttet er for kraftigt. Jeg har fjorten Dage igennem 

 holdt de to stærke Larver sammen med mine vilde Rov- 

 dyr, uden at der er overgaaet dem noget ubehageligt af 

 Betydning. De voldsomme Bevægelser af et Legeme, 

 som kan slappes og trække sig sammen med saa stor 

 Pludselighed, indgød de vilde Kindbakker Respekt. 



Hvad der først og fremmest taler til Gode for Guld- 

 løbebillen, er, at den udrydder alle Sommerfuglelarver, 

 der ikke er for store for den. Men en Mangel sætter 



