DEN LANGUEDOKSKK SPHEX 121 



Fods, men den hjælper til med Vingeslag for at kunne 

 slæbe afsted med sin tunge Byrde. Ephippigerens Føle- 

 horn, der er lange og fine som Traade, er for den 

 Slæbetov. Med Hovedet i Vejret holder den et af dem 

 imellem sine Kæber. Det grebne Følehorn passerer imel- 

 lem dens Ben, og Vildtet følger med liggende paa Ryg- 

 gen. Hvis den altfor ujævne Vej, modsætter sig denne 

 Transportmaade, omfavner Bien sit mægtige Bytte og 

 Hytter det ved meget korte Flyveture, der, hver Gang 

 det kan lade sig gøre, skifter med Fodture. Man ser 

 den aldrig flyve uafbrudt større Strækninger med Vild- 

 tet mellem Benene, som de fine Flyvere, Bembex'en og 

 Gerceris'en f.Eks. gør det, idet de gennem Luften maaske 

 fra en Kilometers Rundkreds transporterer nogle deres 

 Fluer, andre deres Snudebiller, et meget let Bytte i 

 Sammenligning med de mægtig store Ephippigerer. 

 Den overvældende Vægt af denne Fangst nøder derfor 

 den languedokske Sphex til at slæbe afsted med den 

 tilfods hele eller dog næsten hele Vejen til Trods for 

 Langsomheden af og Vanskelighederne ved denne 

 Transportmaade. 



Den samme Grund, Byttets Størrelse og Vægt, ven- 

 der op og ned paa den Orden, der sædvanligvis følges 

 af de gravende Hymenopterer*) med Hensyn til deres 

 Arbejde. Man kender denne Orden; den bestaar i, at 

 der først graves en Jordhule, og at denne derefter udsty- 

 res med Proviant. Naar Byttet ikke staar i Misforhold 

 til Røverens Kræfter, lader Letheden af Transporten 

 paa Vingerne Hymenopteren have frit Valg med Hensyn 

 til Beliggenheden af dens Bo. Hvad gør det til Sagen, 

 om den maa jage i betydelig Afstand fra dette; naar den 

 har gjort sin Fangst, vender den hjem i hurtig Flugt, 

 for hvilken Frastand eller Nærhed er ligegyldig. Den 



* N En Insektorder., de Aarevingede, som omfatter Bier, Hvepse, 

 Myrer, m. fl. 



