DEN LANGUEDOKSKE SPHEX 125 



genfinder det. Den genfundne Genstand er en halvvejs 

 lammet Ephippigera, som dog endnu bevæger Lemmer, 

 Følehorn og Læggebrod. Det er et Offer, som Sphexen 

 utvivlsomt har dolket fornyligt ved nogle Stik med sin 

 Braad. Efter at have udført Operationen, har Hvepsen 

 forladt sit Bytte, der var en forstyrrende Byrde under 

 dens tøvende Søgen efter et Bosted, den har maaske 

 ladet det ligge paa selve Fangststedet, idet den nøjedes 

 med at anbringe det lidt iøjnefaldende paa en Tot Grøn- 

 svær, for bedre at kunne finde det igen senere; og i Til- 

 lid til sin gode Hukommelse med Hensyn til om kort 

 Tid at vende tilbage til det Sted, paa hvilket Byttet 

 ligger, har den givet sig til at undersøge Naboskabet i 

 den Hensigt at vælge et Sted, der passer den, og grave 

 en Jordhule dér. Da Boet var færdigt, maatte den 

 tilbage til Vildtet, som det genfandt uden synderlig Van- 

 skelighed, og nu bereder den sig paa at flytte det til 

 sin Bolig. Den sætter sig overskrævs paa sit Bytte, gri- 

 ber et af dets Følehorn eller dem begge paa en Gang, 

 og saa gaar det afsted, halende og trækkende med sine 

 Lænders og Munddeles fulde Kraft. 



Undertiden bliver Flytningen udført i et Træk, 

 undertiden og oftest slipper Fragtmanden pludselig sin 

 Byrde og løber hurtigt til sit Bo. Maaske kommer den 

 i Tanker om, at Indgangsdøren ikke har tilstrækkelig 

 Vidde til at tage imod det omfangsrige Stykke, maaske 

 er den kommen til at tænke paa Smaamangler, som 

 kunde hindre Opmagasineringen. Arbejderen giver sig 

 virkelig til at gaa sit Arbejde efter, den udvider Ind- 

 gangsaabningen, jævner Indgangen, forstærker Hvæl- 

 vingen. Der behøves kun nogle Bevægelser med Fød- 

 derne dertil. Saa vender Insektet tilbage til Ephippige- 

 ren, som ligger paa sin Ryg dernede, nogle Skridt borte. 

 Flytningen begynder paa ny. Medens den er paa Vejen, 

 synes Sphexen at blive grebet af en ny Idé, som farer 



