DEN LANGUEDOKSKE SPHEX 137 



Bryst. Derpaa giver den uden al Tvivl nogle Stik med 

 sin Braad, uden at jeg var i Stand til at fastslaa Antallet 

 af dem paa Grund af Vanskeligheden ved at iagttage 

 dem. Ephippigeren, dette fredelige Offer, lader sig be- 

 handle uden Modstand ligesom de dumme Faar i vore 

 Slagterier. Sphexen giver sig god Tid og manøvrerer 

 med sin Stilet med en Langsomhed, der er til Gavn for 

 Nøjagtigheden af de uddelte Stik. Forsaavidt er alt 

 ogsaa heldigt for Iagttageren, men Byttet berører Jor- 

 den med Bryst og Bug, og hvad der nøjagtigt foregaar 

 under dem, unddrager sig Blikket. Hvad det angaar 

 at blande sig i Sagen ved at løfte Ephippigeren lidt 

 op for at komme til at se bedre, saa er det ikke 

 at tænke paa. Morderen vilde drage sit Vaaben til sig 

 og trække sig tilbage. Følgende Akt er dog let at iagt- 

 tage. Efter at have stukket i Brystet viser Sphexen s 

 Bagkropspids sig under Halsen, som Operatøren faar 

 til at gabe højt op, idet den udøver et stærkt Tryk paa 

 Offerets Nakke. Paa dette Sted arbejder Braaden sig 

 ind med en udpræget Vedholdenhed, som om Stikket 

 var mere virksomt her end andetsteds. Man kunde 

 tænke sig, at det nervøse Centrum, som skulde naas 

 her, var den nederste Del af Nerveringen omkring Spi- 

 serøret, men det, at Bevægelserne holder sig i Mund- 

 delene, i Kindbakkerne, Kæberne og Palperne, der be- 

 tjenes af dette Nervecentrum, viser, at det ikke forhol- 

 der sig saa. Gennem Halsen naar Sphexen simpelt hen 

 Brystganglierne, i alt Fald det første af disse, der er let- 

 tere tilgængeligt gennem den fine Halshud end gennem 

 Brystets Bedækninger. 



Og nu er det hele forbi. Uden nogen Skælven, 

 dette Tegn paa Smerte, er Ephippigeren for Fremtiden 

 gjort til en ubevægelig Masse. For anden Gang tager 

 jeg den opererede fra Sphexen og erstatter den med den 



