142 J. H. FABRE: SKIK OG BRUG HOS INSEKTERNE 



været muligt at ernære det paa vanlig Vis. Saaledes 

 blev det Punkt, jeg havde for Øje, bevist: de Ofre, 

 der stikkes af Gravehvepsenes Braad, dør af Sult, ikke 

 af deres Saar. 



XII. 

 MURERBIERNE. 



Reaumur har helliget en af sine Memoirer til Mur- 

 Chalicodomens Historie, den, han kalder Murerbien 

 Jeg har sat mig for her at tage fat igen paa denne Hi- 

 storie, at udfylde den og fremfor alt at betragte den 

 fra et Synspunkt, som den berømte Iagttager ganske 

 har forsømt. Og til at begynde med giver jeg efter for 

 Fristelsen til at fortælle, hvoriedes jeg gjorde Bekendt- 

 skab med denne Hymenopter. 



Det var under min første Debut som Lærer i Aaret 

 1843. Jeg var, efter for nogle Maaneder siden at være 

 udgaaet fra Normalskolen i Vaucluse, bleven sendt til 

 Carpentras med min Bestalling og mine atten Aars na- 

 ive Begejstring for der at lede den Primærskole, der 

 var forbundet med Kollegiet. En mærkelig Skole, min 

 Sandten, til Trods for dens pralende Titel af »højere 

 Skole«. Lokalet var en Slags stor Hule, der udsvedte 

 Fugtighed, som blev vedligeholdt af et Springvand, der 

 var anbragt udenfor paa Gaden. For at skaffe Dagens Lys 

 Adgang blev Døren ud lil Gaden holdt aaben, naar Aars- 

 tiden tillod det, og der var desuden et snævert Fængsels- 

 vindu med Jærnstænger for og smaa Glasrhomber, der 

 var indsat i et Net af Blyrammer. Rundt om var der til 

 Sæde sat en Planke fast i Muren, og midt i Rummet 



