150 J. H. FABRE. SKIK OG BRUG HOS INSEKTERNE 



en øredøvende Verden. Underfladen af en Balkon fal- 

 der ligeledes i Chalicodomens Smag, ligesaa Rammen 

 omkring et ubenyttet Vindu, især hvis det er lukket med 

 en Persienne, som giver den fri Passage ud og ind. Men 

 saadanne Steder er de store Samlingspladser, hvor Hun- 

 dreder og Tusinder af Arbejdere slider hver for sit Maal. 

 Hvis den er ene, og det er ikke sjældent, saa slaar Cha- 

 licodomen sig ned i den første og bedste lille Krog, for- 

 udsat at den der finder et fast Grundlag og Varme. Dette 

 Grundlags Art er den iøvrigt ret ligegyldigt. Jeg har 

 set den bygge paa en frit liggende Sten, paa Mursten, paa 

 en Træskodde og endog paa Glasruderne i et Skur. En 

 eneste Ting passer den ikke, Pudset paa vore Boliger. 

 Den frygter, lige saa forsigtig som dens Slægtning, at 

 dens Celler skal blive odelagt, hvis den betror dem til 

 en Støtte, som muligvis kunde falde ned. 



Busk-Chalicodomen laver sig et luftigt Bo, som er 

 ophængt paa en Gren. En Busk i en Hæk, ligemeget 

 hvilken, en Hvidtjørn, et Granatæbletræ, en Slaaen- 

 busk tjener den til Ophængningssted, i Reglen i Men- 

 neskehøjde fra Jorden. Egen, Elmen, Fyrren byder 

 den større Højde. I Grenevirvarret vælger den saa en 

 Kvist paa Tykkelse med et Halmstraa, og paa denne 

 snævre Grundvold opfører den sin Mørtelbygning. 

 Naar den er færdig, er Reden en Jordkugle, der 

 i den ene Side er gennemboret af Kvisten. Størrelsen 

 er som en Abrikos, hvis Arbejdet skyldes én Bi, og som 

 en Knytnæve, hvis flere Insekter har samarbejdet paa 

 den; men dette sidste er sjeldent. 



Disse tre Bier bruger de samme Byggeemner: kalk- 

 leret Jord, blandet med en Smule Sand og hærdet ved 

 Hjælp af Murerens eget Spyt. Fugtige Steder, som vilde 

 lette Arbejdet og formindske Udgiften af Spyt til at røre 

 Mørtelen med, foragtes af Chalicodomerne, der ikke 



