172 j. h. fabre: skik og brug hos insekterne 



dem, efter en vis Tumlen om. Gives der ikke i Virkelig- 

 heden visse Uddunstninger, der svarer til, hvad vi 

 kalder Duft, Uddunstninger af yderste Finhed, abso- 

 lut umærkelige for os, men ikke desto mindre i Stand 

 til at paavirke et Lugteapparat, der er bedre udrustet 

 end vort? Vi maa foretage et yderst simpelt Forsøg. 

 Det gælder om at maskere disse Uddunstninger, at kvæle 

 dem under en mægtig og langvarig Lugt, der gør sig til 

 Herre over Lugtenerverne. Det yderst kraftige vil 

 dække over det meget svage. 



Jeg strør i Forvejen Naftalin om i det Værelse, i 

 hvilket Hannerne skal være Gæster om Aftenen, og yder- 

 mere anbringer jeg under Klokken, tæt op til Hunnen, 

 en stor Kapsel fuld af det samme Stof. Da Tiden for 

 Besøgene er inde, er det nok at stille sig paa Tærskelen 

 til Værelset for tydeligt at opfatte Gasværkslugten. Min 

 List lykkedes ikke. Sommerfuglene kommer som sæd- 

 vanlig, de trænger ind i Værelset, gennemflyver dets 

 tjærestinkende Luft og gaar løs paa Klokken med 

 samme Retningssikkerhed som i et ikke-lugtende Rum. 



Min Tillid til Lugtesansen er rystet, og hvad mere 

 er, det er mig umuligt at gaa videre Den niende Dag 

 dør min Fange, der er slidt op af sin ufrugtbare Ven- 

 ten, efter at have afsat sine ubefrugtede Æg paa Klok- 

 kens Væv. Der er som Følge af Mangel paa et Objekt, 

 ikke mere at gøre før næste Aar. 



Denne Gang skal jeg nok tage mine Forsigtigheds- 

 regler, og jeg skal sørge for at forsyne mig for at kunne 

 gentage efter Ønske de allerede gjorte Forsøg, og dem, 

 som jeg paatænker. Til Arbejdet altsaa, og det uden 

 Tøven! 



Om Sommeren indkøber jeg Larver for en Toore 

 Stykket. Handelen tiltaler nogle Rollinger i Nabolaget, 

 mine sædvanlige Forsynere. Om Torsdagen, da de er 



