DET STORE PAAFUGLEØJE 183 



sent, da jeg ikke mere havde noget at spørge det om, 

 men en anden, lige meget hvilken, forudsat at den er 

 flink til at vise os sine Bryllupsskikke. Vil jeg finde 

 denne Sommerfugl? 



XIV. 

 DEN BAANDSTRIBEDE MUNK. 



Ja, jeg vil finde den, jeg har endogsaa allerede fun- 

 det den! En Knægt paa syv Aar, der er kendt i Huset 

 som dets Forsyner med Roer og Tomater, en lille Fyr 

 med et opvakt Udtryk i Ansigtet, ikke vasket hver Dag, 

 med lasede Bukser, der holdes oppe af et Stykke Sejl- 

 garn, kommer en Morgen med sin Kurv fuld af Køkken- 

 urter. Efter at have modtaget, optalt en for en i htins 

 hule Haand, de Øre, som hans Moder venter som Beta- 

 ling for Havesagerne, trækker han op af sin Lomme en 

 Genstand, som han har fundet Dagen i Forvejen ved 

 Kanten af en Hæk, hvor han samlede Græs til Kani- 

 nerne. 



»Og dette herre«, siger han, idet han rækker mig 

 Genstanden, »vil De have dette herre?« — »Ja, ganske 

 vist vil jeg have det. Forsøg at finde flere, saa mange 

 du kan, og jeg lover dig, at du paa Søndag skal komme 

 til at køre flot i Karusel. Og se her, min lille Ven, her 

 har du straks ti Øre til dig selv. Og hold dem nu for sig 

 selv, for at du ikke skal komme til at snyde dig selv, 

 naar du skal aflægge Regnskab, bland dem ikke med 

 dem, du har faaet for Roerne.« Straalende af Tilfredslied 



