DEN BAANDSTRIBEDE MUNK 185 



len er hos den det yndigste Fløjl med et blegt Tvær- 

 baand og en lille hvid Øjeplet paa Forvingerne. 



Den baandstribede Munk er ingen almindelig Som- 

 merfugl her, det er ikke sandsynligt, at man vil fange 

 den, naar man paa den heldige Aarstid gaar ud med 

 sit Sommerfuglenæt. I Omegnen af Landsbyen og sær- 

 lig i min ensomme Indhegning har jeg aldrig truffet 

 den, skønt jeg har opholdt mig her en Snes Aar. Det 

 er jo rigtignok sandt, at jeg ikke er nogen ivrig Jæger, 

 Samlingernes døde Insekter interessererer mig meget 

 lidt, jeg vil have dem levende og i Stand til at ud- 

 folde alle deres Anlæg. Men til Gengæld for min Mangel 

 paa Samlerflid, har jeg et opmærksomt Blik for alt, 

 hvad der opliver Markerne, og en Sommerfugl saa be- 

 mærkelsesværdig ved sin Størrelse og Dragt var sikkert 

 ikke undgaaet min Opmærksomhed, hvis jeg havde 

 mødt den. 



Den lille Samler, hvem jeg havde lokket saa godt 

 med Løftet om Karuselture, gjorde aldrig et andet 

 Fund. Tre Aar igennem har jeg lagt Beslag paa mine 

 Venner og Naboer, især paa de unge iblandt dem, klart- 

 seende Kratsøgere som de er: jeg har selv rodet og 

 skrabet meget under Dyngerne af døde Blade, jeg har 

 undersøgt Stenbunkerne og har besøgt de hule Træ- 

 stammer. Altsammen unyttig Ulejlighed, det var umu- 

 ligt at finde Kokonen. Det er nok at sige, at den baand- 

 stribede Munk er meget sjælden omkring mit Hjem, og 

 naar Øjeblikket er kommen, vil man faa Vigtigheden 

 af denne Enkelthed at se. 



Som jeg havde en Mistanke om, tilhørte min ene- 

 staaende Kokon godt nok den berømte Sommerfugl. 

 Den 20de August kommer der en diger og mavefør Hun 

 ud af den, klædt som Hannen, men i en klarere Dragt, 

 der spillede i Nankingult. Jeg anbragte den under en 



