BOLKOCEREN 211 



Haarene begynder at løsne sig fra den grønlige Hud, 

 kommer Silphaer og Dermesles, Aadselbiller og Aadsel- 

 gravere tilstede i stort Tal, af hvilke man ikke vil 

 kimne finde en eneste i Haven eller endog i Omegnen 

 uden ved Hjælp af en saadan Lokkemad. 



De faar Underretning om den af deres Lugtesans 

 i en ret vid Omkreds, medens jeg selv søger Beskyttelse 

 imod Stanken ved at holde mig nogle Skridt borte. I 

 Sammenligning med deres Lugtesans er min elendig, 

 men, naar alt kommer til alt, er der her dog i Virkelig- 

 heden for dem som for mig det, som vi paa vort Sprog 

 kalder Lugt. 



Jeg opnaar endnu mere med Arumblomsten 

 (Arum dracunculus.), der er saa fremmedartet ved sin 

 Form og sin enestaaende Stank. Forestil Dem et eneste, 

 landsef ormet Blad af purpur Vinfarve, c. 18" langt, 

 som forneden ruller sig sammen til en ægformet Pung 

 paa Størrelse med et Hønseæg. Gennem denne Sæks 

 Aabning hæver der sig fra Bunden af en midtstillet 

 Søjle, en lang Kølle af gustengrøn Farve, der ved sin 

 Grimd er omgivet af to Ringe, den første bestaaende 

 af Frugtknuder, den anden af Støvtraade. Saaledes er 

 kort skildret Arum'ens Blomst eller rettere sagt Blom- 

 sterstand. 



Gennem et Par Dage udgaar der fra den en saa 

 frygtelig Aadselstank, at selv Naboskabet med nogle 

 raadnende Hunde ikke vilde give Anledning til noget 

 lignende. I stærk Hede og med Vinden imod er den 

 afskyelig, utaalelig. Men lad os trodse den forpestede 

 Atmosfære, lad os nærme os, og vi vil faa et snurrigt 

 Skuespil at se. 



Varslede af Stanken, der udbreder sig vidt om- 

 kring, kommer forskellige af de Insekter flyvende, der 

 flænser i smaa Kadavere: Tudser, Snoge og Firben, 



14* 



