218 J. H. FABRE: SKIK OG BKUG HOS INSEKTERNE 



delser og aabner og lukker sine leddelte Stænger, aaben- 

 bare os en sindrig Sammensætning, i hvilken alt er 

 viseligt ordnet med Henblik paa de Virkninger, der skal 

 opnaas. Saaledes forholder det sig ogsaa med forskel- 

 lige Snudebiller, især med Balaninerne, der, som Nav- 

 net siger, er bestemte til at udnytte Agern, Hasselnød- 

 der og andre lignende Frugter. 



Den mærkeligste af dem er for min Egns Ved- 

 kommende Elefant-Hasselboreren (Balalninus elephas). 

 Er det bleven passende benævnet, dette Væsen, hvis 

 Navn fremtryller et ejendommeligt Billede for os, dette 

 karrikaturmæssige Dyr med sin vældige Snabel? Denne 

 er tynd og fin som et Haar, rødbrun, næsten retliniet 

 og saa lang, at Insektet er nødt til, for ikke at snuble 

 over den og hildes i sit Instrument, at bære den frem- 

 strakt som en fældet Lanse. Hvad bruger den denne 

 umaadelige Stolpe, denne latterlige Næse til? 



Jeg ser dem, der vilde trække paa Skulderen heraf. 

 Ja, hvis Livets eneste Maal var at tjene Penge ved hvil- 

 kesomhelst Midler, anerkendte eller ikke, saa er saa- 

 danne Spørgsmaal taabelige. 



Lykkeligvis er i andres Øjne intet smaat, som spil- 

 ler en Rolle i Tingenes majestætiske Problem. De ved, 

 af hvilken ringe Dejg Idéens Brød bliver æltet, det, der 

 ikke er mindre nødvendigt end det, som laves af Korn, 

 de ved, at de, der arbejder og spørger, ernærer Verden 

 med deres indsamlede Krummer. 



Lad os forbarme os over Spørgsmaalet og fortsætte. 

 Uden at have set den i Arbejde formoder vi allerede, at 

 Snudebillens paradoksale Snabel er et Bor, der er af 

 lignende Art som dem, vi bruger til at bore Huller i de 

 haardeste Legemer med. To diamanthaarde Punkter, 

 Kindbakkerne, væbner det i Spidsen. Ligesom Lari- 

 nerne, men under langt vanskeligere Betingelser, for- 



