226 I. h. pabrb: skik og bbug hos insekterne 



denne bomuldsagtige Masse, denne friske Brioche, der 

 er krydret med Garvesyre, i sig som sit første Maaltid. 



En saadan Lækkerbidsken, saa saftig, saa letfor- 

 døjelig, som organiske Emner under Dannelse er, findes 

 kun her, og det er alene her, mellem Skaalen og Grun- 

 den af Kimbladene, at Hasselboreren anbringer sit Æg, 

 Insektet er i Besiddelse af en vidunderlig Viden om, hvor 

 de Bidder, der er bedst egnede for den nyfødtes svage 

 Mave, findes. 



Ovenover sidder Kimbladenes forholdsvis grove 

 Næringsstof. Styrket ved de første Timers Skænk be- 

 giver den lille Orm sig hertil, ikke direkte, men gennem 

 den Gang, som Moderens Snabel har skabt den, en 

 (iang, der er fuld af søde Smuler, af halvt tyggede Stum- 

 per. Med disse lette Gryn, der er forarbejdede til en 

 Søjle af passende Længde, kommer Kræfterne, og Lar- 

 ven kaster sig saa over Agernets faste Masse. 



Disse Fakta forklarer Æglæggerskens Taktik. 

 Hvad har den for Øje, naar den, før den begynder paa 

 Boringen, undersøger sit Agern foroven og forneden, 

 forfra og bagfra, med den ængsteligste Omhu? Den for- 

 sikrer sig om, at Frugten ikke allerede er ægbelagt. 

 Ganske vist er Spisekamret rigt, men dog ikke rigt nok 

 til to. Jeg har i Virkeligheden aldrig truffet to Larver 

 i et og samme Agern. En eneste, altid kun en eneste, 

 fordøjer den rige Bid og omdanner den til et oliven- 

 grønt Mel, inden den forlader den og begiver sig ned paa 

 Jorden. Af Kimbladene er der intet eller kun en ube- 

 tydelig Smule tilbage. Reglen er den, at hver Larve 

 har sit Brød, hver Æder sin Portion bestaaende af et 

 Agern. 



Forinden det bliver betroet et Æg, maa Stykket 

 derfor først undersøges for at blive klar ©ver, om det 

 ikke allerede har en Beboer. Og denne mulige Beboer 

 opholder sig paa Bunden af en Krypt ved Grunden af 



