'2'.iS J. H. FABRE: SKIK OG BRUG HOS INSEKTERNE 



af Kapitaler, der giver stadig voksende Renter i Land- 

 brugernes Bank. 



Som Næringsoplag er Kornsorterne og Køkken- 

 urterne for største Delen Menneskeværk. De til Grund 

 liggende Planter, tarvelige Hjælpekilder i deres oprin- 

 delige Tilstand, har vi laant middelmaadige, som de var, 

 af Planternes Naturskat; den fuldkommengjorte Art, 

 rig paa Næringsstof, er et Resultat af vor Kunst. 



Men er Hveden, Ærten og de øvrige Kulturplanter 

 uundværlige for os, saa er vor Omhu, som en retfærdig 

 Gengæld, absolut nødvendig for at holde dem oppe. Saa- 

 dan som vort Arbejde har gjort dem, vilde disse Planter, 

 ude af Stand som de er til at forsvare sig i den vilde 

 Kamp mellem de levende Væsener, overladt til sig selv, 

 hurtig gaa til Grunde, naar de ikke blev dyrket, og det 

 til Trods for det enorme Antal af de Sædekorn, de 

 sætter, ligesom det dumme Faar hurtigt vilde forsvinde, 

 hvis der ikke gaves Faarehold. 



De er vore Frembringelser, men ikke altid vor ude- 

 lukkende Ejendom. Overalt, hvor der hober sig Føde- 

 midler op, melder der sig fra alle Verdens Hjørner og 

 Kanter Fortærere, som tilpasser sig til de rigelige Maal- 

 tider, og det des flere, jo rigere Kosten er. Mennesket, 

 der er ene om at frembringe agrarisk Frodighed, dækker 

 netop herved op til et omfattende Gæstebud, ved hvil- 

 ket Legioner af Gæster tager Plads. Idet det frembrin- 

 ger de mest saftige og rigeligste Levnedsmidler, kal- 

 der det imod sin Villie Tusinder og atter Tusinder til 

 sine Beholdninger, imod hvis Tand dets Forbud kæm- 

 per en forgæves Kamp. Efterhaanden, som det frem- 

 bringer mere, bliver der paatvunget det en højere Af- 

 gift. De omfattende Kulturer, de store Ophobninger 

 begunstiger Insekterne, der er vore Medbejlere i Ret- 

 ning af at fortære. 



